VÝPIS Z ÚVĚRU TÓRUA MURANIŠIHO
Vybral skoro deset milionů. Tady je vlastnický list k jeho domu.
Dobře.
Dejte mu 500 000 jenů.
Dobře.
Dobrá, pane Muraniši. Půjčíme vám 500 tisíc.
Děkuji vám.
Úrok 10 procent každých 10 dní. Plaťte den předem.
- Projděte si podrobnosti... - Mně to tak stačí. Domluveno.
Dobrá.
Když to říkáte.
Smlouva uzavřena.
Jak to šlo?
Mám 500 000.
Mně se podařilo získat jen jeden milion celkem.
Hej!
Hej, copak nemáme dost? Hej!
Promiňte.
Vítejte.
- Jak je? - Ahoj, Toši.
To je Čú, prodává tašky.
Tašky?
- Prodává bini-bony. - Aha.
- Muraniši, těší mě. - Jasně.
Učitelky...
Sestřičky...
Vdovy...
Cokoli si řeknete.
Teď jsou velkým hitem průhledné kalhotky.
A taky série Fruits od Poseidonu.
Poseidonu?
Největší vydavatel bini-bonů v Japonsku.
- Vezmu si je. - Jasně.
Které? Kolik jich chcete?
Všechny.
Hele, kamaráde. Tolik jich nepotřebuješ.
- Ale jo. - Otevíráš obchod, nebo tak něco?
To jako fakt?
Tady.
Co to...
To jsou ty bini-bony, o kterých se teď tak mluví.
Zdá se, že je nevedete, i když sám zájem máte.
Já zájem nemám.
Nemusíte to popírat.
Který muž by tomu odolal? To je ta síla erotiky.
Představujete si, co ten obal skrývá, že?
Prosím, nahlédněte. Cenzura je nicotná.
Počkejte. I kdybych zájem měl, takové knihy prodávat nemůžeme.
Vážně ne?
Tak to si musím otevřít vlastní obchod.
Chtěl bych koupit váš obchod.
Tolik... za tento obchod?
Jo, a ještě k tomu tohle...
Rád bych si koupil i vás.
Cože?
To máte zálohu na plat.
Strávíte život splácením úvěrů za tento obchod,
nebo spolu změníme svět erotiky?
Co si vyberete?
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Teda, já mám hlad!
Skočím si pro oběd.
Jasně.
Taky mám hlad.
- Jdete na menu? - Co?
Co to sakra...
Proč je tu tolik lidí?
„Knihkupectví Hokudai Kanda“?
Děkujeme za strpení.
Podívejte se na tohle. Přísahám, že je to odhalené.
Vidíte?
To je divočina!
Promiňte, že musíte čekat. Dostaneme se k vám.
Vyšlo nové číslo.
Stojí 1 500 jenů.
Pane, to musíte vidět! Pojďte tam naproti.
Cože? Kudy?
Co je?
Podívejte!
KNIHKUPECTVÍ HOKUDAI KANDA Č. 2
A tamhle a tam taky. Všude samé Hokudai.
Co se děje?
Jsou to obchody s bini-bony.
- Moc vám děkuji. - Děkuji.
Přijďte prosím zas.
Můžou další dva.
- Vítejte. - Děkuji.
KNIHKUPECTVÍ HOKUDAI KANDA Č. 38
Je to tak v pořádku?
Vypadá to dobře, ne?
Spoléhám na vás, pane Tajamo. Prodávejte a vydělávejte.
Díky pornu společně zbohatneme.
Budu se snažit.
Pane Tajamo.
Máme otevírací akci. Třicet procent ze všech nových časopisů.
- Opravdu? - Ano.
Pojďte se prosím podívat. Nebudete čekat dlouho.
Co se děje?
Jsem Mori, policie Hokkaidó. Je tady vedoucí?
- Obchod jde dobře, ne? - Jo.
- Promiňte. - Promiňte.
- Pane řediteli, je tu policie. - Co to tu děláte?
Pane řediteli!
Mohu vám pomoci?
Otevíráte své pobočky schválně blízko policie,
protože nás chcete obtěžovat?
To vůbec ne, pane.
Jen vám vycházíme vstříc. Jste naši nejlepší zákazníci.
Rádi poskytujeme chvíle potěšení všem, kteří slouží naší zemi.
Prodáváte skoro ilegální bini-bony.
Tohle.
Podle paragrafu § 175 byste mohl být zatčen
za distribuci pornografie.
Co myslíte?
Co se týče stanovené velikosti,
z větší části to ještě projde.
Přesně tak. Můžete si za to sami.
Podívejte se.
- Mně to připadá cenzurované. - Ne!
Koukejte pořádně.
Zakrývání ženských genitálií grafickou cenzurou
musí zahrnovat takzvanou „okrajovou linii“, ne?
A tady vykukuje dobrých osm milimetrů.
A krytí je jen zhruba 40 procent.
Ne, je to zakryté!
Rozhodně ano! Nebuďte puntičkář!
Správně!
- Má pravdu! - Nechte to být!
To je záhyb kůže. A krytí je 80 procent.
Ne. Chybí vám tam osm milimetrů.
Jsou to ženské genitálie a zakrytí je nedostatečné.
Nejde poznat, jestli je to záhyb kůže nebo genitál.
Má pravdu!
Tentokrát přimhouřím oči.
Jdeme!
Teď už vím, jak vypadáte.
Tohle je pro vás.
Vezměte si je.
Dobrá práce!
- Ono to mizí! - Máš pravdu!
Takže margarín cenzuru opravdu stírá!
Je to skoro pryč!
Dělej! Musíš víc třít.
Takže? Vidíš něco?
- Kdo to je? - Ještě trochu.
A je to! Už to skoro máš.
Už je to tady!
Tak bude jen cena útěchy.
Ale skoro jsi to měl.
Sakra! Neutahujte si ze mě, starouši!
Ale člověk toho chce vidět víc právě proto, že je to zakryté.
Nemám pravdu?
Hodně štěstí, chlapci.
Zkusíme to znovu.
- Jo! - Podívej na to!
Takže to musíte být vy. Sám ředitel Muraniši z Hokkaidá.
To jsem já.
Neprojel byste se se mnou?
Tak počkat.
Kdo jste?
Jistě, pojedu s vámi.
- Teď zkusíme majonézu. - Majonézu?
Dej mi majonézu!
Vždyť to vůbec nemizí.
- Ukaž mi to. - Ne.
Neříkal jsem, že musíš použít máslo, ne margarín?
V tom to nemůže být. Margarín a máslo jsou jedno a to samé.
- Ukaž. - Uhni.
Jak to jde?
Zrovna jsme začali.
Sestra Tanaka je úplný anděl.
To je.
Jo. Všechno odpustí.
- Všechno? - Jo.
Moc se k tobě těším.
- Opravdu? - Jo.
- Řekla jsem to mámě. - Co?
Že jdu ke kamarádce domů.
Kolem okrajů, takhle.
Ticho. Nekecej mi do toho.
- Teď já. - Ne.
- Umím to líp. - Skoro už to mám.
Děláš to špatně.
Roztrhneš ji.
Dej mi to!
Hej.
Co je?
Kdo seš?
Můžu se taky podívat?
Megumi, co to...
Co to plácá?
Pojďme, kluci.
Jo.
Pojďme.
Počkej, Megumi?
Co to děláš?
Jsem doma!
Dobrý den!
Vítej doma.
Byla ses pomodlit, Megumi?
Ano.
Dobře.
Děkuji, že s Megumi chodíš do kostela.
Má štěstí, že má kamarádku, jako jsi ty.
Ale to vůbec ne...
- Mám tu moc dobrý dortík. Pojď dál. - Dobře.
- Děkuji. - Pojď dál.
Tak já jdu dovnitř...
- Akiko? - Ano?
Napřed si musíš umýt nohy.
Megumi, prosím, zaveď ji do umývárny.
Dobře.
Poslouchej...
- Co? - Tohle musíš dělat vždycky?
Co jako myslíš?
Ale nic...
- Vítejte. - Vítejte.
Paní! Dlouho jsme se neviděli.
Vítejte.
Tudy.
Zdravím!
Ahoj.
Promiňte. Nemůžu odolat, když se hraje, musím tančit.
Díky.
Kecáte. Fakt jste z Poseidonu?
- Napřed se napijte. - Dobře.
Pochopil jsem, že prodáváte spoustu našich časopisů.
No aby ne! Měl jste nám to říct už dávno.
Mladí lvi ze Sappora. Zapamatuj si je.
No podívejme se. Tak proto vypadají tak drsně.
Jsem Reika. Jsem ráda, že jste tady.
Je překrásná.
Bývala mou bini-bon modelkou.
Když dosáhla určitého věku, svěřil jsem jí klub.
Líbí se vám hudba?
Ano.
Zdá se, že i hudebníci se dobře baví.
To jistě.
Jazzoví muzikanti vypadají, že mají při hraní absolutní svobodu.
Ale ve skutečnosti existují určitá nepsaná pravidla.
Máte pravdu.
To, co mě k jazzu přitahuje,
je ta skvělá rovnováha mezi svobodou a řádem.
Pane Ikezawo...
můžete už přejít k věci?
Reiko...
Ty vaše obchody.
Chtěl bych je všechny koupit.
Je tam 300 milionů.
Jako záloha.
Ale proč?
Knihkupectví Hokudai Kanda budou dál expandovat.
A potom určitě budete chtít svou síť rozšířit mimo Hokkaidó.
A až se to stane,
budeme se muset velmi nešťastným způsobem střetnout.
Rád jsem vás poznal.
Pojďme, Toši.
Cože? Počkej.
Sakra!
To myslíte vážně?
Chci dělat necenzurované časopisy.
Opravdu víte, co říkáte?
Podívejte. Časopisy pro dospělé v zahraničí cenzurované nejsou.
Ale tohle je Japonsko. Tady by to bylo trestné.
Každopádně nemáme zájem.
Jděte!
Ty taky.
Od té schůzky s Ikezawou se chováš velice divně.
VYDAVATELSTVÍ HOKUEI
No jo, nikdo se nechce nechat zatknout za prodej necenzurovaných časopisů.
Nemluvě o tom, že nás mají v merku poldové.
Kam jdeme dál?
Cože?
To chceš za všemi vydavateli na Hokkaidu?
Co je tohle zač?
Ano?
Jsem Muraniši. Volal jsem.
Aha.
Pojďte dál.
Je to tady legální?
KAWADA PRODUCTIONS
- Dobrý. Ano, perfektní. - Páni!
Ti teda jedou.
Dobrý. To je skvělé.
- Paráda. - Dobrý.
Zrovna fotíme bini-bony,
tak chvilku počkejte.
Pane Kawado...
máte hosty.
Okamžik, prosím.
Omlouvám se. Počkejte prosím ještě chvíli.
Telefonoval jste ohledně ura-bonů?
Ano.
- Chcete časopisy bez cenzury? - Ano.
Aha.
Znám chlapa, který je dělal, a teď je za mřížema.
Je lepší zbavit se všeho, co zavazí.
Pane Kawado...
Jaký je plán pro další scénu?
No...
Jak byste tu modelku nafotil?
- Toši, posuň tu židli. Tu oranžovou. - Ano? Jo, jasně.
Tak jo. Pohyb.
- Vstaňte, prosím. Sem, prosím. - Jenom chviličku.
Můžu si půjčit ty brýle?
S dovolením...
- Nasaďte si je. Tady. - Dobře.
Jo, a oblečení taky.
- Jste si jistý? - Nebojte se.
- Oblékněte si tohle, prosím. - Určitě?
- Posaďte se. A pomozte jí s tím. - Dobře.
V tomhle budete ještě krásnější.
Skvělé.
Blonďáku, pojďte sem.
- Co? Kdo, já? - Dobrý.
- A vy, pojďte sem. - Cože? Já?
Postavte se a tohle svlečte.
- Toši, pomoz mu. - Ano? Dobře.
- Nenuťte mě k tomu! Šéfe! - Ruce nahoru!
Dělej, co říká!
Dobře. Pěkný, správně divoký.
Oukej. A teď sem.
A teď na všechny čtyři. Natočte se sem.
Takhle.
Níž. Takhle, to je ono.
Dobrá tedy.
Vy si vezměte tohle.
A do druhé ruky tohle.
Teď na něj šlápněte.
- Když já nevím... - Šlápněte na něj.
- Položte nohu sem. Přitlačte. - Vážně?
- Pořádně. - To je v pořádku.
Nebraňte se tomu.
Dusíte to.
Víc! Ukažte mi víc!
Víc!
Copak vám ten ubožák odjakživa neleze krkem?
Už toho máte dost, že ano?
Přitlačte na něj pěkně celou vahou.
Přesně tak...
Začni už sakra makat!
- Super. Velice hezký výraz. - To bolí!
- Skvělé! - Parchante!
- Klidně vybuchněte ještě víc! - Dobře!
Jo! To je ono!
Víc!
Víc! Zaryj do něj ten podpatek!
Dej do toho všechno. Začíná se ti to líbit víc a víc.
Jedem! Pokračujte!
Úžasný výraz! Moc sexy!
Fotografe, tak tam jen nestůj! Foť!
Jo! Dejte mi víc!
Ty taky! Vnímej to potěšení!
Běž níž. Vytřískej z toho všechno!
Víc to prožívej! Víc! Jsi v ráji!
Nech se pošlapat!
Správně! Miluješ to!
Jedem! Víc!
- Pane Kawado? - Ano?
Vidíte? Takhle bych to dělal já.
Porno musí mít příběh, který stimuluje mozek.
Ach, už budu... tak, pojďte se mnou.
Cože? Kam?
Tvořit to, co chceme tvořit.
Správně! Pokračujte! Víc!
TISKÁRNA JOŠIKAWA
Takže to vážně nejde?
Samozřejmě, že ne. Chcete ze mě udělat zločince?
Tak co kdybychom od vás tuto továrnu koupili?
S vámi to nemá cenu řešit.
Nemáte dostatečný kapitál.
Maloobchodní cena je 15 000 jenů za kus proti výrobním nákladům 400 jenů.
- Prodáváme přes velkoobchody? - Jistě, že ne.
V tom případě bude zisk 14 600 jenů za kus.
Hodnota této továrny, včetně zařízení...
když zvážíme stav budovy, vychází to asi na 30 milionů jenů.
To vyděláme ani ne za měsíc.
Hej, nikdo vám to neodsouhlasil...
Hned teď vám dám 50 milionů.
Musím...
si promluvit s managementem.
Čekal jsem celé roky...
na někoho, jako jste vy.
- Pracuju s ním dýl, nezapomeň. - Chápu.
To půjde.
KNIHKUPECTVÍ HOKUDAI KANDA Č. 38
Suzuran, prosím.
To bude 15 000 jenů.
Moc děkuji.
Taky Suzuran!
- Suzuran, prosím. - Já taky.
- Já chci taky jeden. - To dělá 15 000.
Moc vám děkuji.
Suzuran.
Suzuran, prosím. Suzuran.
Já chci taky!
- Suzuran, prosím. - Děkuji.
Páni.
To už přehání.
Už se prodalo přes 300 000 výtisků.
Co uděláme?
Zdá se, že špatně pochopil pojem svoboda.
Pojď už, tati!
Dobře, hned jsem tam.
No, nic nikdy nejde podle plánu.
Tady.
Děkuji.
To za tebou opravdu musela až domů? Vždyť máš volno.
Omlouvám se.
Stalo se něco?
Jenom takové nedorozumění s jedním partnerem.
V reklamě nic neobvyklého.
A to jsme si schválně vyhradili čas pro rodinu.
Já vím.
Muselo ti tak dlouho bez tatínka být smutno.
Tobě přeskočilo, viď? Nechovej se ke mně jako k děcku.
Hotovo. Dokonalost sama.
Fakt? Ukaž, podívám se.
Vypadá to lahodně!
Podívej, mami!
- Tak ukaž. - Voní to tak dobře!
- Tatínek nezklame! - Už se nemůžu dočkat.
- Mám hlad. - Já taky.
- Taťka nám už dlouho neuvařil. - Že?
Honem!
Hotovo.
Promiňte, Fudžiwaro.
Vím, že jste se k jakuze nepřidal, abyste rozvážel ura-bony.
Sám jsem se...
rozhodl k vám přidat.
Dobrá práce, chlapi. Spoléhám na vás.
Hej!
Proč nám tu kouří dodavatel?
Jestli to shoří, platíte to vy.
Vy kouříte taky.
Já můžu, protože to tady vedu.
Co máš za problém?
Nejsme taková spodina, abys s námi mluvil spatra.
Omlouvám se...
mladý muži.
Fudžiwaro,
ty se omluv taky.
Omlouvám se.
Prosím, pane Furujo,
udržujte si ty mladý na uzdě.
Tady. Čtyři sta tisíc.
Opět děkuji za spolupráci.
Vaše ura-bony se prodávají dobře.
Něco na nich vydělám.
Raději bych, abyste je kupoval ve velkém. Ne jen po troškách, víte?
Porno brzo vydělá víc než pervitin.
Nejspíš.
- Tak nashle. - Děkuji.
Neměl bys mu prokazovat víc úcty?
Je to jen odpadlík z jakuzy. O nic nejde.
Kdysi prý teda býval vysoce postavený,
ale teď je to jen staroch, který potřebuje ura-bony, aby se uživil.
Chlapi musí žít v rock‘n‘rollovém stylu.
Vydělat velké prachy a stoupat.
Policejní auto.
Ty se bojíš, že jo?
Ne.
Neboj se.
Já dělám riskantní věci už od střední školy.
To je kontrola, že jo?
Do hajzlu.
Co teď? Ujedeme v protisměru?
Když to otočíme, půjdou po nás.
Co budeme dělat?
To je v háji... hej!
PROSÍM, ZASTAVTE.
SILNIČNÍ KONTROLA
Dobrý večer. Vypněte prosím motor.
Nepil jste, že ne?
Nepil, že?
Haló!
Hej...
ty s tím hárem.
Ano, pane?
Musíme zkontrolovat náklad. Otevřete zadní dveře?
No... víte, ono vlastně...
Pospěšte si.
- Jde o to, že... - O co?
- Zlomil se klí– - Hej!
Co to sakra dělá?
No tak, otevřete to. Pospěšte si.
Co to sakra dělá?
Musíme ty bedny otevřít.
Kde máte ty brambory?
Vždyť to jsou samé ura-bony!
Teď jste teda fakt v maléru.
- Stůj! - Podívejte se pořádně, strážníku.
- Co vyvádíte? - To jsou jasné ura-bony!
- To nejsou nezákonné časopisy. - Co?
Vidíte?
Jsou to dětské knížky.
To jsou...
fakt dětské knížky.
Opravdu.
Musíte se dívat pozorněji.
Velice roztomilé knížky.
- Tak jo. - Bude to krásný dárek pro vaše dítě.
Všechno v pořádku. Můžete jet.
Tak, můžeme jet?
Co je?
Dětské knížky s penězi.
Naložil jsem je jako pojistku.
Megumi!
Pospěš.
Už je večeře.
Už lezu ven.
Tak, co myslíš?
Vypadá to lahodně.
- Vážně? - Ano.
To jsem ráda.
Posluž si.
Dobrou chuť.
Ale nejdřív si znovu umyj ruce.
Teď jsem se koupala.
Máš je špinavé, ne?
Umyj si je znovu.
Ano.
POLICIE HOKKAIDÓ
Honem pojďte.
- Slyšel jsem, že zabavili další časopisy. - Fakt?
- Tak honem! - Honem!
ODD. VEŘEJNÉ BEZPEČNOSTI
Nech toho. Ta vypadá spíš jako tvoje žena.
Hej, slyšel jsem, že vyšlo nové číslo.
Koukni, jak se tváří.
Muranišiho, že?
Muranišiho ura-bony jsou mistrovská díla.
To rozhodně ano.
Není to mrkev?
Je tam až nadoraz.
No teda!
Úplně nahá?
Úplně nahá.
To si koupí každý chlap.
- To teda jo! - To teda jo!
A obličej má stejně sexy jako tělo, že?
Vidíš?
- Úchylárny. - Že?
Kdo sakra jste?
Nemůžete jen tak vejít...
Teda, já žárlím.
Oni hokkaidskou policii
platí za to, že čumí na ženská pohlaví, jo?
Co jste zač?
Takei z tokijské policie.
Vítejte u nás.
Zdá se, že zase otevřeli další pobočku.
Vsadím se, že Hokkaidó je jedinou prefekturou,
kde pornografie koluje takto veřejně.
On to není jenom místní problém.
Ura-bony toho mizery Muranišiho kolují i v Tokiu, sakra!
Velice se omlouváme.
Díky vám jsme otevřeli 47 poboček za pouhé tři měsíce.
Naším cílem je stovka! Na zdraví!
- Na zdraví! - Na zdraví!
MÍŘÍME NA VRCHOL 100 POBOČEK
OSLAVA OTEVŘENÍ 47. POBOČKY KNIHKUPECTVÍ HOKUDAI KANDA
- Tak do dna! - Do dna!
- Policie! Ani hnout! - Cože?
Ukažte mi zboží.
Cože? Jsou to knížky pro děti.
Jenom to otevřete.
Ale no tak.
BRAMBORY HOKKAIDÓ
Dobře se podívejte, detektive. Tumáte.
Vidíte?
Nejsou to žádné ura-bony. Jsou to dětské knížky, vidíte? O malém medvídkovi.
- Je to v pořádku? - Ano.
Tak jo, dobrá práce.
Nápodobně.
- Zatkněte ho. - Ano, pane.
- Měli jsme dohodu! - Ani hnout!
- Hej! Máme přece dohodu! - Ani hnout!
Kdo si myslíte, že jste?
Tak, máme to v kapse! Buď rád, žes do toho se mnou šel.
Koukej na ně.
Člověče, já to miluju!
Všichni...
dostanete bonusy!
Tady máte!
Hej... kam jdeš?
Domů.
Jsem doma!
- Tati, ty jsi doma! - Ahoj.
Stýskalo se mi. Jak se máte?
Dobře.
Dlouho jsme tě neviděli.
To teda.
- Babičko... táta je doma. - To seš rád, že jo, Daisuke?
Máme štěstí.
Jsem zpátky.
- Všechno v pořádku? - Jo.
Daisuke.
Koukej!
- Dárek k narozeninám. - Jé!
- Auto na dálkáč! - To jste rádi, že vidíte tatínka, že?
Paráda, že?
Tak, hotovo.
Můžu si jít hrát?
Jasně.
Opatrně, Daisuke.
Budeš za námi i dál občas chodit?
Samozřejmě, Majumi.
- To vypadá dobře. - Co nová práce?
Jaké dětské knížky děláš? Chci se podívat.
Jo, ty knížky...
No...
- Mami, jdi otevřít. - Jo.
Neběhej, Daisuke.
- Dobrý večer. - Je tatínek doma?
Tati! Někdo tě shání.
Pobavíme se?
Co tu chcete?
Zůstaňte vevnitř.
Tóru Muraniši?
Chyťte ho!
Muraniši!
Hej, Muraniši...
Z toho se nedostaneš.
Překlad titulků: Martin König