PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Dobře. Pašák.
Dobrá. Přines to, kámo!
Pěkně! Pašák.
Dobře. Připravený?
Běž, Hajzlíku!
Pěkně!
Hajzlíku!
...a procházel kolem Hajzlíka.
Pozor, mami.
- Ne, nevím, jak dostal to jméno. - Letáky jsou hotový.
Prošel jsem to skrz naskrz, ale rozhodl jsem se pro Comic Sans.
Koho zajímá font?
Proč jsi použil fotku, kde se olizuje?
Chceme, aby ho lidi poznali, ne?
Dobré zprávy. Megan Harrisonová ho asi viděla u Dunkin' Donuts.
Ta samá Harrisonová, jež si myslí, že je Jay-Z upír cestující časem?
Budu volat dál.
- Ahoj, kamaráde! - Ahoj. Máš hlad?
Udělám, co budeš chtít.
- Všechno kromě vajíček. - Jsem v pohodě.
Pořád je ti špatně?
Nemůžu uvěřit, že ses pozvracel na párty Valerie Stevensové.
No, věř tomu!
Možná když si změním příjmení,
tak mě příští rok pozve.
Lidi...
oceňuju, že tohle děláte, ale myslím, že se Hajzlík nevrátí.
Minule se vrátil.
Tohle je něco jinýho. Bylo to fakt ošklivý.
Musíme zůstat pozitivní. Já obvolávám lidi, táta vytiskl tyhle...
Páni! Comic Sans?
Já věděl, že mám použít Helveticu!
Jsem si jistej, že jsem to zahrabal někde tady.
Těžká noc?
Vypadáš, jako bys spal v kontejneru.
Noah a já jsme se pohádali a v podstatě mi řekl, ať odejdu a nevracím se.
A jo, spal jsem v kontejneru.
Jo, jsi cítit plesnivým sýrem a sebelítostí.
Bez obav. Za vteřinku ti zmizím z těch majestátních očí.
Jen jsem si přišel pro moje panafle a pak padám.
Měla bys jít se mnou.
- Co? - Jo, můžeme spolu procestovat svět.
- Teď je prej v Massachusetts nádherně. - Myslím, že ne.
Slečno Bručounko!
Maminka nám naplánovala schůzku, abychom měly stejné copánky.
Kdy vyrážíme?
Okamžitě.
Jen si vezmu kabelku.
Ok. Plán je takový, že budeme postupovat od západu zpět.
- Jdeme. - Ale Hajzlík může být kdekoliv.
- Jak máme vědět, kde hledat? - No, ještě jsem to nezmínila,
- ale vzpomínáš, jak jsem jela do centra? - Sama?
Ano, sama.
No, šla jsem po té fakt strašidelné ulici, když...
Hajzlík!
Vrátil se.
Mám jít s tebou?
Ne. Zvládnu to.
Tak co jsi to říkala o té opravdu strašidelné ulici?
Mami, nech to prostě být.
Dobrá. Hlavně klid.
Buď v klidu.
A sakra! Jde sem Noah.
Hlavně klid.
Buď v klidu.
Ahoj.
Podívej, omlouvám se, že jsem na tebe křičel.
Přímo jsi mě odkopl. Dráp měl ve ztrácení času s lidmi pravdu.
Ublížilo mi, co řekla Valeriina kamarádka
a pak se na mě naštvali Amara a Simon,
a na ničem z toho nezáleží.
Záleží na tom... že je všechno lepší, když jsi se mnou.
Nejsi jen můj emočně podpůrný pes.
Jsi člen mojí rodiny.
Člen tvojí rodiny?
Takže...
co říkáš?
Já říkám...
že je skvělý bejt zase doma!
Smrdíš jako popelnice.
Jo, to slýchám často.
Dobrá. Jsem připravená.
Bože! Dej mi vteřinku, Noahu.
- No, došlo ke změně plánu. - Cože?
Noah se omluvil. Něco s Valeriinou kamarádkou.
- Každopádně... - Nenávidím tě.
To je fér.
Tak zatím.
Ženatý se svou kočkou. My...
Jen spolu žijeme.
V normálním vztahu mezi mužem a jeho kočkou.
Kéž bys mě z toho vynechal. Všechny kočky budou říkat: „Dane, co ten tvůj ubožák?“
Víte... Měli bychom jít do tělocvičny, protože...
Meyers je možná ředitel,
ale je zcela jasné, kdo tuhle školu vede.
Meyers je možná ředitel,
ale je zcela jasné, kdo tuhle školu vede.
- Nemáš vůbec ponětí, kdo tu školu vede. - Teď se chováš úplně jako cvok.
Proč jsem se jen nestal účetním, jak chtěl můj otec.
Cože?
To není možné!
Blecha? Vždyť ti dávám prášky!
Jo, pokud jde o tohle...
Jen dělám, že je jím a pak ti je plivu do kafe, když se nedíváš.
Ty blechy jsou nejspíš od tý pouliční kočky, s níž se scházím.
Dobrá, je těch koček víc.
Dobrá, super. Budeme muset zrušit návštěvu salónu.
Musím tě odvést, než se to tu rozšíří.
ASISTENČNÍ PES SUPROVĚJŠÍ NEŽ ŘEDITEL
Když ses tak usmíval minule, přihlásils mě do soutěže v podobnosti DiCapriovi.
- Takže... včerejší večer byl... - Hrozný.
- Říkala jsem ti, že bude ta párty pitomá. - Fakt pitomá, nejpitomější.
Těšíš se na to dnešní představení?
- Nemůžu uvěřit, že je vyprodáno. - Vyprodáno?
Já zapomněl, že nejsi na „gramu“.
Video, jak zpíváš, sdílela i stanice Channel 4 News.
Celé město dnes večer přijde.
Celé město?
Jo. No, úplně celé ne.
Strejda Ross šel na suši, a má otravu rtutí.
- Takže skoro všichni, ale bude narváno! - Dobře, Simone. Chápu.
Ahoj, lidi.
Jen jsem vám chtěl říct...
To zvládneš.
Jen... řekni cokoliv.
Kdykoliv.
- Mluv! - Musím se jít učit text na večer.
Taky mám něco důležitýho na práci,
co musím udělat hned teď.
Nestresuj se, ale teď za nima musíš běžet jako Tom Cruise.
Lidem se to vždycky líbí.
Nebo prostě chvilku počkáme.
Noahu! Jak to šlo?
Noahu? Jak to šlo? Noahu!
- Jen ze sebe dostáváme své pocity, tati. - Dobrá, začínám tušit,
že to se Simonem a s Amarou nešlo příliš dobře.
Už se mnou nikdy nepromluví.
Ne, drahoušku.
- S kamarády to vyřešíte. - Jo.
- Občas lidi potřebují trochu prostoru. - Jako máma v létě roku 2005.
- Kdy už se přes to přeneseš? - To je těžký, když ti někdo vyrve srdce.
Myslel jsem, že mluvíme o mně.
- Promiň. - Ano.
Víte, říkal jsem si, že bych na to představení možná neměl chodit.
- Co? - Ne. Nemůžeš se na to vykašlat.
Jsi...
Druhý asistent kulisáka.
Je to moc důležité.
- Přišla mi zpráva od Logana. - Proč ti píše?
Někdo zrovna koupil tvou sochu.
- Za spoustu stováků? - Jsi dost blízko.
To je úžasný, tati!
- Skvělý, co? - Hej!
Táta prodal tu sochu?
Takže můžeme jet konečně do Paříže?
Mně sluší baret.
Ten strom vypadá tak opravdově. Vyčůrám se na něj.
Ani na to nemysli, Hajzlíku.
Amaro? Třicet minut do začátku.
Amaro?
Já nebudu vystupovat! Řekněte Tinsley, že dnes může ona.
Amaro, otevři prosím.
Celý je to moje vina.
Musím něco udělat.
To zvládneme.
- Máma jednou řekla... - Jděte pryč!
- Jen potřebujeme posilu. - Jo.
Kam ten spěch?
Asi potřebuje zvracet.
Já jsem mazel, ne trhač,
ale stačí slovo a kousnu ho.
Vypadněte!
To je naše holka!
- Jen jsme blbli, Val. - A proto jsem tě nikdy nebrala
- jako dobrou kamarádku. - To je fuk. Jdeme.
Jsi v pořádku?
Naprosto. Proč by ne?
Protože na tebe zrovna dělali zvuky zvracení?
Aha. Správně.
- Tohle. - Mrzí mě, co se stalo na večírku.
- Kéž bych věděla, že ses necítil dobře. - To nic.
Příliš tě zaměstnala konverzace s Diou.
Tys to slyšel.
No, doufám, že víš, že to si myslí jen ona, ale já ne.
Jo, Hajzlík je úžasnej...
- Amen. - ...ale ty jsi úžasnej taky.
- Uvidíme se večer na muzikálu? - Ten muzikál! Musím jít.
- Ale já... budu... - Zatím!
Dobře.
Užijte si představení. Užijte si představení.
- Ahoj. - Užijte si představení.
- Láska je mýtus. - Podívej, chápu, proč jsi naštvanej.
Nevěděl jsem, že mě má Amara ráda, zjistil jsem to až před večírkem.
- Ale neboj, teď mě nenávidí. - Užij si představení.
- Ignoruj toho podrazáka po mé levici. - Dám vám trochu prostoru.
Hajzlíku. Tady jsi.
Čau, kámo.
To mluvíš se mnou?
Ty jsi ale hodný chlapec. Jo. Hodný chlapec.
Prostě... tak roztomilý.
Tak jo, to bylo dost divný.
Fajn. Buď si naštvanej. Jsem tu jen proto, že je něco s Amarou.
Je zraněná? Je nemocná? Přejela konečně vozíkem ředitele?
Vím jen, že se zamkla v šatně.
Tak na co čekáš? Jdeme!
Užijte si představení.
Amaro, to jsem já, Noah.
- A Simon. - A Hajzlík.
Vím, že se na mě pořád zlobíš.
Jo, oba se pořád zlobíme.
Mohla bys, prosím, otevřít dveře, ať si můžeme promluvit?
Dobrá, ustup. Tohle jsem viděl ve filmu.
Ahoj.
Domníval jsem se, že jsou ty dveře zamčený.
Oni fakt vědí, jak vstoupit na scénu, co?
Pořád nemůžu uvěřit, že je Noah
druhým asistentem kulisáka ve školním muzikálu.
Uvědomujete si, že bude celou dobu v zákulisí
- a ani o nás nebude vědět? - Zůstaneme tady.
Takže... podle programu... je ten muzikál o Elliotově malé sestře Gertie,
která je považována za místní podivínku,
jelikož se snaží spojit s E.T. a přivolat ho zpět.
Tohle pokračování chtěl každý.
Amaro, pokud jde o to, co se stalo na večírku...
Strašně mě to...
Zpomal, ty egomaniaku.
Nemá to s tebou nic společného.
Nemyslíš si o sobě trochu moc?
- Je to vlastně Simonova vina. - Cože?
To ty jsi mi řekl, že jde na představení celé město.
Kromě mýho strejdy.
Otrava rtutí.
- No, to je vzrušující, ne? - Jedna věc je hrát před naší školou, ale...
před všemi, koho známe?
Včetně mého zubaře?
Prostě to nezvládnu.
Dobrá.
No...
můj terapeut
se mě vždycky ptá:
- „Co nejhoršího by se mohlo stát?“ - Tak se na to podíváme.
Amara zapomene slova a všichni začnou bučet.
- Rozbrečí se na jevišti... - Všechno, co jsi řekl.
Až na ten pláč.
Neplakala jsem od svého porodu císařským řezem v kóji v IHOPu.
To zní příšerně.
Mám prostě pocit, že...
když dokážu překonat svůj strach z toho se vám po té párty postavit já...
Jo, slyšel jsem, že ses pozvracel.
Vážně?
To je hrozné.
Jo. Bylo to dost hrozný.
Ale chci říct, že když tu teď s váma dokážu stát já,
pak ty, Amaro, jakožto nejodvážnější člověk, kterého znám,
můžeš jít na to jeviště a zpívat.
- Soráč, já se z toho svědění zblázním. - Zapomínáš na jednu důležitou věc.
- Jakou? - Ty máš Hajzlíka.
Když na to jeviště půjdu,
budu tam úplně sama.
Ale co kdybys tam nebyla sama?
Ale... budu sama.
Dobře, ale...
- co kdybys... - Neopakuj to.
Nebyla.
Dobrá, Embry, začíná to.
Ale Ally mi zrovna napsala, že T. Swiftová je lepší než Beyoncé.
Nemůžu to tak nechat.
Embry, hned!
- Je to... - Noah!
Všechno je v pohodě. Představ si, že jsou ve spodním prádle.
Co to dělají?
Ta hra zrovna začala být mnohem víc vzrušující.
Tam nemůže být. Dostane panický záchvat.
E.T.
Pokaždé, když se jim to snažím říct,
odbudou mě.
E.T. Elliott říká, že je to absurdní.
E.T. Země volá Gertie.
Ani slůvko, už toho bylo dost, podívej.
Myslíš, že jsem ztracená ve svém vlastním světě, ale jsem ztracená v tom tvém.
E.T.
Mimozemšťan je on, ale dělají ho ze mě.
E.T.
Nemůžeš volat domů, když tě doma mají za podvodníka.
Pitvají mé vzpomínky,
jako ve středoškolské laboratoři.
Hádala jsem, tušila jsem nebezpečí, ale mé myšlenky byly v karanténě.
Pamatuj!
Snažíš se posbírat bonbóny.
Pamatuj!
Snad ty lidi už někdy E.T.ho viděli,
jinak nemají šanci pochopit, oč jde.
...pro tebe, co se tam té noci událo.
Jako jet na kole, ale na tu jízdu jsi zapomněl.
V mysli ho stále vidím, jak říká: „Budu pořád s tebou tady.“
- Jestli a až přijde, všichni uvěří. - Budu pořád s tebou tady.
Nebyla bych sama.
Doma, moji bratři tu budou se mnou.
Pamatuj!
- Snaž se posbírat bonbóny. - Pamatuj!
Jdi po cestičce z bonbónů od Reese.
Můžu ti to říct přes hláskovací tabulku, co se tam té noci událo.
Jako jet na kole,
ale nezapomeň na tu
jízdu.
Ano! Ano!
Noahu!
Nemůžu uvěřit, že jsi zpíval na jevišti!
Jen abychom podpořili Amaru.
Naštěstí nás potřebovala jen na jednu písničku.
Nikdy jsem neviděl líp zazpívanýho Elliota.
Až na pět dalších Elliotů na pódiu.
Ale celkem dobrý.
Dokonalá rodinka, jako z obrázku.
Podrbal by mě teď, prosím, někdo?
- Sejdeme se u babičky a oslavíme to. - Jsme na tebe pyšní.
Zdá se, že máš hromadu obdivovatelů.
Jedna je od paní Wakowské, jedna od paní Fleckburgové
a asi sedm od mé rodiny.
Chtějí to oslavit a vzít mě na zmrzlinu, ale...
řekla jsem, že máme s kamarády plán.
Takže...
jsme zase kamarádi?
Včera jsem tě chtěla svým křeslem rozmáčknout, ale dnes...
jsi mi připomněl, jaký dobrý přítel jsi. A myslím, že tak by to mělo zůstat.
- Přátelé. - Moc to pro mě znamená, že jsme přátelé.
- Taky se na tebe nevydržím zlobit, kámo. - Počkat, proč ses na Noaha zlobil ty?
Protože jsem tomu jeho kočičímu kostýmu nechtěně utrhl ocas.
Byl z půjčovny.
- Promiň. - Když je řeč o kostýmech,
- víš, že si to můžeš svléct, že? - No, jo.
Vlastně je to dost pohodlný.
A taky nemůžu najít kalhoty.
Kdo by to čekal. Ještě před pár měsíci nebyla Amara muzikálová hvězda,
Simon zažíval v autobuse šikanu
a já jsem nebyl...
Schopnej stát ve škole na chodbě, aniž bys křičel a utekl?
Ale jsme teď a tady. Nejlepší kamarádi.
Než školní rok skončí, budeme školu opanovat.
Já ty děcka miluju. Dokonce i toho hlasitýho.
Tady je.
Vypukla tu epidemie blech a je tu jen jediný vořech, který je sem mohl zavléct.
Proč na mě všichni zírají?
Doporučuji, abys mu zkontroloval kožich.
- Blechy! - Jo, tím se vysvětluje to svědění.
Já to věděl. Věděl jsem to.
A proto jsem už upozornil školní radu
a podle ní musí Hajzlík zůstat mimo budovu školy...
na neurčito.
Zrovna když to začalo jít dobře...