Gerald hadde fått diagnosen prostatakreft.
Jeg og Kaleb diskuterte det mens vi prøvde å gjøre
det vår fraværende venn vanligvis gjør.
Pokker.
Niks.
Nei.
Helvete, det er komplisert.
Ja.
Jeg har ringt rundt.
Leger og ting jeg vet.
Ja.
Oddsen er bra.
- Men han er livredd. - Ja.
Han forstår ikke. Det vet du.
Nei, jeg vet at han ikke forstår.
Han er forvirret av åpenbare grunner.
Noen sa: "Beklager, det er kreft." Det var alt han hørte.
Ja.
Han er enormt opprørt.
Livredd, stakkars.
Niks.
Han er en sterk kar. Har jobbet med jorda hele livet.
- Ja, altså... - Han er ikke i dårlig form.
Han kan jobbe en hel dag i...
- Hvor gammel er han? - Han er 74.
Han er fantastisk.
KAPITTEL 18 SVIN
Det var på vei mot senhøsten.
På Kalebs side av gården, på en av de dyrkbare markene,
gikk det ikke særlig bra.
Jeremy og Charlie sa det var for sent å plante raps.
Som gårdsleder valgte jeg å plante det.
Og dessverre er det mislykket.
Irriterende.
Og da Kaleb kom for å snakke med meg,
ble han enda mer irritert.
Hvem i helvete er det?
Interessant at du spør.
Det er faktisk halve Groove Armada.
- Hvem? - Halve Groove...
Han var med i Groove Armada.
Vet ikke hvem det er. Hvorfor planter han på marka?
Saken er at Doncaster-gutten Andy Cato
ikke lenger lever av dette.
Akkurat som meg har han gått over til jordbruk.
Et par uker tidligere kom han og forretningspartneren hans George Lamb
for å snakke om sin store idé.
Det heter regenerativt landbruk, ikke sant?
Ja.
Men jeg vil forstå hva det er.
Vårt nåværende jordbruk erklærer krig mot naturlige systemer.
Det har skapt problemer for oss.
Jorden vår har blitt banket og forgiftet til det punktet at den er
noen tiår unna å gi opp.
Vi har mistet 80 % av insektene våre.
Vi kan ikke fortsette.
Regenerativt landbruk er en metode
som prøver å kopiere naturen.
- Men det er ikke økologisk. - Nei.
Med økologisk bruker man ikke kjemikalier.
Vi vil vurdere all dyrket mark
og prøve å finne ut hva den trenger.
Om vi gikk inn og tok planten og analyserte den,
og den fortalte oss hva som mangler,
bor, magnesium eller noe konkret,
så kan vi gjødsle etter behov.
I stedet for å dumpe
tusenvis av kilo på marken.
Det er det vi gjør.
Vi fyller sprøyten med litervis av kjemikaler
og går ut og tar alle markene.
Andy forklarte så at målet med regenerativt landbruk
er å kopiere måten naturen liker å variere på.
Noe du aldri ser i skogen, eller selv i en hekk
eller noe naturlig system, er én type plante.
Naturen tillater aldri én type plante å vokse på et stort område.
Om du ser på tørkeår, som i år,
er det bare hekker og skog som har holdt ut,
det vi ikke har rørt.
- Mener du det som har holdt seg grønt? - Ja.
Og saken er, som hekkene eller skogene eller engene beviser,
er at når det funker, trenger du ikke bruke noe på det,
for naturen tar seg av det.
Vi må slutte med monokulturer.
FØLG MED
DETTE ER VIKTIG
Du foreslår å plante hvete og noe annet
på samme åker samtidig.
- Absolutt. - Ja.
Hvete og bønner er et bra utgangspunkt.
- På samme åker? - På samme åker.
Det er to ting som skjer.
Nitrogen fra atmosfæren, som det finnes uendelig mye av...
- Åtti prosent? - Ja.
Alle bønnene tar det ned og putter det i jorda
der vi trenger det, og erstatter gjødsel. Men...
Bønnene?
De er gode nitrogenfiksere.
Ved å plante to plantefamilier på samme åker,
begynner vi prosessen med å mate mikrobene i jorden,
som vi må hjelpe med å komme seg, med plantemangfold.
Men avlingene kommer så klart til å bli mye mindre.
Du kommer ikke til å dyrke like mange bønner som på en ren bønneåker
eller så mye hvete som på en hveteåker.
Her er saken.
Totalproduksjonen i åkeren er større.
- Er den? - Ja.
Jeg vet hva du mener.
- Netto. - Ja.
Totalt får du kanskje mindre avling med tanke på vekt,
men om du fjerner kostnadene...
Kunstgjødselprisene, for eksempel, går opp og opp,
så marginen er høyere.
Og du gjør jorden din frisk,
så du kan dyrke uendelig.
Om du fortsetter å bruke det utnyttende systemet,
som er basert på kjemikaler, er det sannsynlig
at om noen generasjoner
så kan du ikke produsere mat på gården din.
Om vi tenkte, ikke i forhold til produksjon,
som hvor stor avling vi får fra en åker,
mot hvor mye penger...
For vi snakker bare om hvor mange tonn per hektar.
Om vi snakker om hvor mange pund, skilling og pence per hektar...
- Ja. - Det låter vel bra?
Ja, for du må ikke gi
Mr. CF Industries 100 000 pund for gjødsel.
Akkurat.
Så kom det virkelig fristende.
Andy og George garanterte at de ville kjøpe
alle avlinger vi dyrket med deres metode for en høy pris.
- Ja, absolutt. - Dere kjøper den?
For en høy pris.
- Greit. Det er enda bedre. - Ja.
Dere betaler mer enn jeg ville fått fra en kornhandler, eller...
- Ja. Absolutt. - Ja.
Og hvem selger dere til?
I dag har vi rundt 250 faste kunder.
Og det er alt fra små bakerier
til Marks & Spencer's.
- Marks & Spencer's? - Marks & Spencer's.
Marks and Spencer's. Så melet du selger oss, kan havne på M&S.
Charlie og jeg var solgt.
Jeg ga én av åkrene til Andy
for å se om hans nye jordvennlige system funket.
Nå måtte jeg bare håpe at Kaleb ikke hadde noe imot det.
Jeg blir rasende av å se ham der.
Du vet ikke hva han planter. Han har hvete og bønner.
Ser en bønnepose.
Ja, han har hvete og bønner i såmaskinen.
Men det er min åker. Jeg har plantet der de siste seks årene.
I år slipper du, for han gjør det.
Han bruker såmaskin med skiver.
- Det kommer ikke til å gå. - Hvorfor ikke?
Se der ute. Hva ser du?
Gjørme.
Nei, det som er i gjørma.
- Stein. - Ja.
Det er derfor vi bruker såmaskin med tinder.
Den flytter steinene, for så å plante frøet.
- Ja. - Ja? Bruker du en sånn såmaskin,
går den over steinene og planter frøene oppå steinen.
- Gjør den? - Ja.
Han har sikkert guttemark. Dette er en mannemark.
Så tok jeg på meg Boutros Boutros-hatten min,
for det var på tide at de møttes.
Vær grei. Ikke stur som en unge.
Andy, Kaleb.
- Står til? - Kaleb, Andy.
- Bra. - Han er sjeleglad.
- Hyggelig. - Han er sjeleglad, for...
- Ser sjeleglad ut, ja. - Nei, for...
Tja... Her er en annen.
- Hei. - Har du plantet med hagespade?
- Har klort som en høne. - Ja.
Det første han sier, er at du bruker såmaskin med skiver,
- og det funker ikke der. - Ja vel?
- Det er mye stein. - Ja.
Tror du det går?
Jeg er enig om steinen.
Denne såmaskinen er stilt inn for å så to ting samtidig
og gi frøet litt probiotisk væske.
Om vi kommer gjennom steinene, kan vi få det gjort.
Hva slags væske? Gjødsel?
Nei, for vi prøver å...
Vi skal prøve å få liv i jorda igjen...
"Få liv i igjen". Den lever.
Du sier at om jeg dyrker den delen der og du river opp denne delen og bruker...
Hva du nå gjør her, så får du bedre avling enn meg?
- Nei. - Greit.
Ville du tjent mer penger enn meg?
Vi tar et steg tilbake, for om...
- Som å snakke med sola. - Hva sa du?
- Om... - Halsen min.
Skal jeg stå i skråningen?
- Ja, om det er greit. Det var bedre. - Sånn.
Jeg så du brukte to... Planter du hvete?
Og bønner.
Hvordan høster du uten å miste noe bak?
Du stiller den inn så du ikke mister noe.
Det renses, og så deler vi avlingen.
Det koster også mer.
Men du trenger ikke ordne det, for en del av avtalen er
at vi tar hveten og bønnene sammen, og vi ordner det.
- De gjør det. - Selger vi til dere, da?
- Ja. - Ja. Og de betaler høy pris.
Greit.
Neste spørsmål, da. Spilte du i band?
- Jeg spilte i band. - Jeg merker det.
Fordi?
Du lot traktoren stå og gå for et pund per liter.
Det var nå sent i november,
og jeg hadde begravd meg i mine nye lekser.
Yorkshire-gris. Hvem ser du på?
For til tross for Charlies protester kjøpte jeg noen griser,
og det var bare noen dager til de skulle komme.
Bølgeblikk.
Derfor måtte jeg få bygget tre store innhegninger på potetåkeren.
Dette ble mye arbeid, og jeg trengte eksperthjelp.
Kaleb er syk.
Greit.
Første regel ved jordbruk er å jobbe, tror jeg. Basta.
Det er en forkjølelse som går.
- Ja, men det er forkjølelse. - Det er fælt.
Barnslig, ærlig talt.
Kan du ta teleskoptrucken? Siden det er krise.
Se her.
Dette er Diddly Squats tunge maskiner som går til verks.
Pokker. Vind.
Nei! Jeg har mitt eget seil.
- Har du hørt hvilke griser jeg får? - Niks.
De heter shandy and black-griser.
Og de er fra... Ser du skogen der borte?
Ja.
De er fra Wychwood-skogen.
- Du tuller. - Niks.
For noen år siden var det bare én grisemann igjen.
- Råne? - Ja, den eneste igjen i hele verden.
Nei.
Ja, og den ble reddet av en gård i Dean.
De får den tilbake.
Jeg har bestemt meg for å få shandy and black-griser.
Det høres ut som noe
en kvinne fra nord ville drukket på fredagskvelden.
- Åttitre meter? - Sånn.
- Dette er det andre hjørnet. - Her.
Se, en gårdbruker. I arbeid.
Muligens med lett forkjølelse, mild influensa, men kan jobbe.
Etter å ha målt opp innhegningene var neste jobb å sette opp gjerde
med en påledriver jeg stjal fra Kaleb.
Sånn.
- Vi må få den spissen... - I midten.
- ...inn der. - Greit.
- Er vi fornøyde? - Ja.
Fint.
Kan du se for deg å ha noens hode der?
- Borte. - Gangs of London.
Hadde vært bra for Gangs of London.
Gangs of Chipping Norton.
Sette folks hoder i denne.
- Skal det være tre meter mellom? - Ja.
Det regner veldig nå, og det er offisielt kveld.
Jeg har regnet det ut,
og vi må sette ut 75 gjerdestolper
før vi setter opp det faktiske gjerdet.
Vi er ikke raske. Men det er vår første dag.
- Rimelig. - Vi kan være stolte.
2 DAGER SENERE
Vi må tre denne gjennom her.
- Ja. - Greit.
Den var saftig.
Ja. Sånn.
Når jeg kjører frem, blir det spenning.
Nei. Jeremy!
Du dro den over ende.
Hva? Dro...
Jeg skrek til deg, og du hører ikke.
- Hva har jeg dratt over ende? - Du dro den siste stolpen over ende.
Idiot.
Rev opp hele greia.
Du skal liksom se på meg.
- Kunne hatt mobil. - Kan klandre hverandre.
Det er ikke det.
Jeg prøvde å sikre at den ikke var slakk foran.
Klandre hverandre?
Vi må sette hjørnestolpen i...
Hvordan skal vi... Vent. Dette er et større problem...
Nei, stopp. Bare et øyeblikk.
Hjørnestolpen må stå der for å være på rekke med den og denne.
Og vi har løsnet jorda.
Vi har det.
Da gjerdene var oppe,
oppdaget vi fort at vi hadde gitt oss selv et problem.
Vent. Vi må tenke gjennom det.
Har du åpnet den?
Ja.
Så vi må åpne denne først. Vi må ta av denne. Må vi det?
Om vi åpner denne først...
- Nei, det... - Vi rotet det til.
Ja. Den innhegningen skulle...
- Ta den av. - Ja. Se.
Til tross for tilbakeslagene klarte vi, uten Kaleb eller Charlie,
å gjøre innhegningene ferdig.
Og så måtte vi begynne å jobbe med husene,
noe som innebar det jeg liker minst:
en bruksanvisning.
Fra det til det på 30...
- Drit og dra. Tretti minutter, liksom. - Hva...
Den skal være der, sånn.
- Ja? - Ja. Greit.
Det er som Ikea, men for griser.
Ja?
Ja.
Er den på... der det er malt?
- Greit. - Perfekt.
- Faen, da. - Er dette...
- Hva er det? - Ingen dør.
- Vi skulle bruke den. - De skal være der.
Herregud.
Greit.
Jeg tok den nærmeste platen. Innså ikke at du trengte en dør...
Griser må ha dører.
Vi må snu den, ikke sant? Ja.
- Vi har brukt akkurat en halvtime. - Ja.
Sansa. Arya.
Jeg går baklengs.
Sansa, Arya. Kom hit.
Sansa, Arya. Hunder.
De er her.
Sitt.
Sitt. Arya, Sitt.
Sitt.
Herregud.
Se. Det er fast, sånn cirka.
Det er bra. Vi tar en. Den neste.
Jeg husker ikke hvor mange dager det tok å bygge grisemigrasjonssenteret,
men vi er stort sett ferdige.
Jepp.
Perfekt.
Jeg er faktisk ganske fornøyd med det.
Om noen grisebønder ser på og vil skrive inn,
gjør det og merk konvolutten med: "Ja, vi er også imponert."
Diddly Squat gård, Chipping Norton, Oxfordshire.
Men til tross for innsatsen vår
var ikke grisehotellet helt ferdig før gjestene våre kom.
- Jeremy. Står til? - Hallo, Jeremy. God dag.
- Dette er Lisa. - Hallo.
- Står til? Hei. - Hyggelig.
- Deg også. - Hallo.
- Hei. Peter. - Hyggelig.
- Josh. Hyggelig. - Hei, Josh. Står til?
- Hva har vi her? - Griseplater.
- Hva er de til? - Å styre grisene inn i innhegningene.
Så de ikke løper dit.
- De bruker platen. Skjønner. - Det er perfekt. Lett.
Vi kan ikke ha dem i bånd.
Jeg har sett Babe.
Jeg vet hvordan det funker.
Griser.
- Hvor gamle er disse? - Rundt et år.
Er de det man kaller kultegriser? Eller gylter?
Ja, går fra kultegriser til gylter.
Gleder meg. Kan vi ta dem ut?
Ja.
Her kommer de.
Flinke griser.
- Gå. - De er fantastiske.
Se på dem. Sjelden rase.
Hvor gamle er de?
De er snart et år nå.
Jeg elsker sokkene deres.
Jeg vet det.
Men det er en... Større gris.
En mye større gris som kommer.
Hvorfor er den større?
Hun er mye eldre.
- Fordi... - Hvor gammel?
Dette er en avlssugge. Rundt to.
Hun har fått unger. De har ikke møttes.
- Har de ikke? - Nei.
De må kanskje finne ut av hvem som er hvem.
Jeg holder disse tilbake.
Og alle er damegriser.
- Bare damegriser. - Ja.
Ser du busten på nakken deres?
Som en hund.
Det er sånn du vet om de er gretne med hverandre.
Og de liker ikke hverandre fordi...
De har ikke møttes før.
De blir snart venner.
- Slåsskamp. - Jenter, vær snille.
- Det passer seg ikke. - Hun er mye større også.
Men de har hverandre, så de holder stand.
Skal vi sette på strømmen? Sånn.
- Nå er du på. - Sånn.
Den er på. Om de er borti nå...
- Sånn. - Den funker.
Strømgjerdet er på.
Ja.
Det var på tide å få de små grisungene inn på anlegget.
Snu inn hit.
Jeg gleder meg til dette. Det blir flott.
Kom igjen, griser. Velkommen til Diddly Squat.
- De er nydelige. Bli. - Er de ikke fantastiske?
Ja. De er herlige.
Piggly Squat. Det er det flokken heter.
For en flott ting å si.
Når sola skinner på dem, ligner de metall.
Ja. Kastanjebrune. De er som kastanjer.
Ingen her husker NSU Ro80.
Det var en bil som het NSU Ro80.
Du kunne kjøpe den i akkurat den fargen.
- Ja. - En slags metallisk bronsefarge.
Ja.
- Han har funnet potetene alt. - Ja.
Ja. Der går den.
Se som de løper rundt. De liker det.
- Ja. - Se.
Lisa er helt vill.
De er så søte.
Er de ikke herlige?
Poteter?
Se så sprø de er.
Det er bare lunsj.
Det er lunsj overalt dere ser.
Alle følger etter hverandre. De er så søte.
Den der tror den er en hund.
Hva gjør du der nede?
Hvor lenge er de her? Et par måneder, så skogen?
Ja, de skal være her på vinteren...
- Hei, jenter. - ...så de spiser alle potetene.
- Og så drar de. - Piggly Squats.
Til slutt måtte vi slippe løs den siste grisegruppen
i innhegningen der sexen skulle finne sted.
Til markene i midten. Det er en sugge, en gylte og en råne.
- Sugga har fått barn før. - Ja. Gylta...
Gylta har ikke det.
Her er Mabel. Hun kan være frekk.
- Mabel er en sugge? - Ja.
- Kom, Sarah. - Kom, Sarah.
Kom ned. Kom, gris.
Jeg vet at rånen heter...
- Ajax. - Ajax?
Ajax.
Sånn.
- Han er en ung råne. - Det er han.
- Han er ikke så lubben som jeg trodde. - Men han er ung.
- Nå går han. Se. - Sånn.
Hallo. Se her. Det er et møte mellom...
-"Hallo, matros." - ...Sarah og Ajax.
Kjærlighet ved første blikk.
De kysser.
Men vi hadde ikke tid til å nyte dette Mills & Boon-øyeblikket,
for vi måtte bygge trekløverets grisehus før det ble mørkt.
Her kommer huset deres, Ajax, Sarah og Mabel.
Om det kommer et stort brak, kan en gris bli flatklemt.
Det er bra.
Nå er det mørkt.
Greit.
Sugga går inn til Lisa.
Hva spiser hun der? Ser du?
Å nei. Mer bekymringsverdig er at rånen kommer.
- Det er... - Nei. Ikke alle sammen.
Jeremy!
Herregud.
Piggly Squat-grisene prøvde å finne seg til rette.
Jeg fortsatte med gårdslivet,
som denne uken inkluderte en av Charlies kjedelige oppsummeringer.
Om vi planter i skogen,
har du Woodland Carbon Code.
Kort sagt kan vi ha et plantemangfold der.
Vi må si til DERFA at vi vil det.
Vi må søke før slutten av mars. Mye...
...en prosent av inntekten
til miljø-, sosial-, og bærekraft-styring,
spesielt matindustrien. Alle må...
Etter at jeg våknet to dager senere,
måtte jeg sende den dyrebare spelthveten til mølla.
Jeg laster denne kornbilen selv.
For Kaleb er fortsatt en millennial.
Sånn.
Kan det klippes bort?
En uke etter at grisene var kommet, tok jeg med Lisa for å se dem,
for avlsplanene mine hadde støtt på et problem.
Det store problemet er at når du ser rånen bestige sugga...
Hvordan skal jeg si det pent? Han når ikke frem.
- Må du hjelpe ham? - Han er mye mindre enn henne.
- Ja. - Så når han bestiger henne...
- Ja. - ...er ikke penisen hans...
- Ja. - ...lang nok
til å komme inn i henne.
Jeg er sikker på...
Det finnes en måte å løse det på, ikke sant?
Hallo, griser.
Heldigvis kom vi akkurat i tide
til å se den lille rånen gjøre nok et forsøk på å bestige den større sugga.
Der begynner han.
Men dette er problemet.
Se hvor mye mindre han er.
Han er for liten.
Den går ikke inn.
Kom igjen, få den inn. Den er ikke inne, din idiot.
Den kommer ikke ut heller, ærlig talt.
Kuken hans kommer ikke ut.
Kom igjen.
- Jeg vet ikke hva man gjør med det. - Hun er veldig tålmodig.
Hun vil... Hun er desperat, men du må flytte føttene frem.
Det var den verste pulingen noensinne.
- Han er desperat villig... - Hun dyttet ham.
Nå har du gitt henne støt.
Se. Han sier unnskyld.
Vi bestemte oss for å la ham være i sex-innhegningen en uke til,
i håp om at han ville få orden på blomstene og biene.
Det betød at vi kunne konsentrere oss om andre ting,
og det var nyttig, for et par dager senere
kom Jeremy, en bonde fra nedi veien, med noen gamle venner.
Vær så god. Se hvem det er.
Hallo, sauer.
Et øyeblikk som bare ble litt skjemmet av en sosial tabbe.
- Hallo, Jeremy den yngre. - Hei, Lis. Står til?
- Står til? Bra. - Ja?
- Gratulerer med bryllupet. - Takk.
- Det visste jeg ikke. - Vi var invitert.
- Jeg visste det. - Ja.
Hvordan går det?
Så var det på tide å forberede låven,
der våre gjenstående kyr skulle bo om vinteren.
Enda en jobb der Kaleb glimret med sitt fravær.
- Han er bedre. Helt frisk. - Ja.
Så pass at han har dratt på ferie.
Tuller du? Hvor lenge?
- Én uke. - Hva?
- I Cornwall. - Gud.
Kommer til å blø neseblod. Over 1,5 km fra Chipping Norton.
Men han er borte. I dette været.
- Han tror vel... - Ja.
Hans del av gården, den dyrkbare delen...
Han kan ikke gjøre noe. Han kan like godt være på ferie.
- Trodde han var gårdsleder, - Men vår del av gården,
den lønnsomme delen...
Vi må jobbe.
Hvordan fungerte verden uten teleskoptrucker?
Jeg vet ikke.
Ja, fremover.
Ja!
Kom igjen, kyr.
Her. Forsiktig.
Se. Hotellet deres.
- Her. - Gå.
- Jepp. - Nei...
Det er den.
Søren. Jippi!
Dere slipper ut om fem måneder.
Se der, herr Ku.
Vi er ferdige.
Ganske idyllisk syn.
Dere ser nydelige ut.
Vi måtte anta at mens alt dette sto på,
så hadde rånen gjort sitt i sex-innhegningen,
og at vi kunne presentere ham for damene i neste innhegning.
Hallo, griser.
Dette viste seg å være
noen av de våteste og mest forvirrende timene i hele mitt liv.
Nå regner det igjen.
Greit, Annie Lennox.
Helvete. Det er som Tetris. Hvor skal...
- Det regner skikkelig. - Greit.
Ja.
Dette er tett regn.
Fort. Gjør det!
- Seriøst? Fortsett. Ja! - Ja!
Bra jobbet, Lisa.
- Det er festet til strøm... - Du må...
Kan du hindre grisene i å gå ut?
Ja, det er bare litt yr.
Det går ikke.
Du har rett.
- Du må... - Vi målte ikke skikkelig.
Nei, det gjorde vi ikke.
Fort, åpne den.
Åpne den.
Og jeg henter rånen, uten...
Vi trenger bare den med penis.
- Greit. - Ikke henne.
Sånn. Liker du kjeks?
Helvete! Nei! Faen!
- Hvor kom den fra? - Hva?
Enda en av gyltene kom inn.
- Hvem er hvem nå? - Hvilken var det?
Denne?
- Ja, denne. Den lille rødtoppen. - Den lille? Vi må få den tilbake.
Herregud. Jeg hater landbruk.
Kom igjen.
Nei. Stopp!
Gå. Nei, stopp. Du, stopp.
Mens jeg prøvde å ta den unge damen, ble den eldre grisedamen sur
fordi kjæresten hennes plutselig var interessert i et slankere alternativ.
Nei, slutt. Hun er sjalu.
Han kommer til å ta henne.
Han er på allerede.
Men den store sugga vil tas. Se.
Jeg tror at om jeg later som om jeg puler henne her,
- kommer hun til å la den være i fred. - Ja, vi må holde denne...
Se. For hun... Se. Hun er sjalu.
Den eneste løsningen var å distrahere den eldre suggen
med noe bedre enn sex.
- Ta en ingefærkjeks. - Nei, hun... Nei.
- Se her. - Hun vet ikke at det ikke er rånen.
Ser du? Jeg prøver å se... Ja, kuken hans er ute!
- Greit. - Kuken hans er ute.
Og inne. Den er inne.
- Hun vet det ikke. - Nei, la ham bli ferdig.
- Nei, men jeg... - Nei, la ham gjøre seg ferdig.
Ta kjeksene!
Til hvem?
Denne!
Se. Hun er fascinert av hele greia.
Se... Ikke stikk ansiktet inn dit.
Herregud. Her, ta en kjeks.
Herregud.
Dette er den lengste... Kom igjen.
Jeremy, jeg tror du må gjøre dette.
Er han ikke ferdig enda?
Jeremy, kan du holde henne bakpå?
Jeg tar kjeksene.
- Kom hit. - Ja.
Hun må tro at hun har sex.
Og nå gir jeg henne det inntrykket, ifølge boka.
Hun spiser kjeks og har sex samtidig.
Hun foretrekker kjeks.
- Her. Kjeks. - Kan du skynde deg?
Ærlig talt.
Ung sex. Herlig, like romantisk som Barry White.
Nei, ikke... Lisa, følg med på grisen!
- Kjeks. - Hun går for...
Ikke ta den ut!
Han må bli ferdig snart.
Han er det. Store mengder sæd.
Nei.
Tilbake med den. Grisetissen er borte.
Fort.
Til slutt fikk vi alle grisene sexet
og tilbake der de skulle være.
- Og jeg kunne slappe av. - Greit.
- Det er greit. Det blir... - Helvete.
- Ja... - Hva i helvete?
Hva i helvete er det?
Har en av grisene spydd i lomma mi?
Du tuller.
- Se. - Hva i...
Hva i alle dager er det?
Er det...
Helvete heller.
Nå var det nesten to måneder
siden den andre Donnie-gutten plantet hveten og bønnene på åkeren.
Og Charlie mente vi burde sjekke hvordan det regenerative landbruket gikk.
Kan jeg bare spørre, Charlie... Alt det som ligner gress...
- Ja. - ...er ikke gress. Det er hvete.
Ja, det er hvete.
Og disse er bønner.
- Hvilke bønner? - Se. Jeg dro opp roten.
Det er ganske spennende.
Kaleb sa at det ikke ville gå, men det går.
Han sa maskinen ikke funket.
- Det har den. - Stemmer.
- Det er god jord. - Ja.
Hvem skulle trodd det? Gamle Groove Armada har gjort det bra her.
Det er ok.
Og så...
Se. Ingen sykdommer. De er rene.
Se på alle markene.
Det blir han nok begeistret for.
- Hvem? Blir han? - Ja. Marker.
Vet du hva dette viser?
Du har rykket opp en sunn plante,
- og tatt fra meg penger. - Det er noder på.
Siden vi er her, tar vi en biologitime.
Det er noder her.
Det er der magien skjer i belgfrukten,
der den tar nitrogen fra atmosfæren
og gir den til plantene.
- Det er det vi prøver på, ikke sant? - Ja.
Ikke i plantene. Tilbake i jorda.
Den frigis ikke i jorda før vi dreper den.
- Ja vel? - Ja, men de er rosa.
- Ser du det rosa der? - Ja.
Det betyr at de er aktive.
Bakteriene her lager på en måte nitrogen.
En mann fra Groove Armada lager nitrogen i jorda mi.
Ingen har sagt det før. Det har aldri blitt brukt i en setning.
Charlie og jeg dro til kontoret
for å diskutere kommunestyrets stengevarsel...
STENGEVARSEL
...som ikke bare stengte restauranten,
men gjorde det nærmest umulig å drive gårdsbutikken også.
De ville vi skulle stenge baren
der kunder kunne kjøpe Hawkstone-ølet mitt.
De ville ikke at vi skulle parkere biler på markene,
og sa at toalettene måtte bort.
- Hei! - Og det verste av alt
var at de insisterte på å stenge burgerbilen.
Regning for én burger, to trøffel, én chili.
- Ja. - Tusen takk.
Som nå var den eneste realistiske måten å selge kjøttet vårt på.
Tusen takk.
Jeg trodde ikke restauranten kunne komme tilbake.
Men vi måtte gjøre noe for å beskytte butikken vår.
- Gårdsbutikken. - Gårdsbutikken.
Vi har noen valg å ta.
Greit.
Om varselet holder, ingen parkering.
De forbyr parkering i veien,
og vi kan ikke selge annet enn epler.
Kan vi ikke prøve å flytte gårdsbutikken opp hit?
Det er utenfor Chadlington.
Og enda viktigere: Dette er ikke et naturskjønt område.
Nei.
Hva om vi plasserer den der?
Eller vi kan bare stenge den her,
med digre tap etter alt arbeidet vårt
for å få strøm, toaletter,
betonggulv, alt.
- Bygge selve butikken. - Ja.
Kan vi ikke si til kommunestyret:
"Hva sier dere om vi flytter butikken til øverste del av gården?"
Jeg skjønner teorien og logikken, men...
Jeg visste at det kom et men.
Du kan ikke garantere at de gir tillatelse her.
Det vi bør gjøre, er...
- Jeg synes... - Kjempe imot?
Jeg tror ikke "kjempe" nødvendigvis er rett ord.
Det er følelsesladd, men jeg synes vi skal
formidle meningen vår på en fornuftig, logisk
- og objektiv måte... - Greit.
- Og så kjempe imot jævlene. - Det har vi ikke gjort.
Hamre dem i bakken som teltplugger.
På noen punkter tror jeg vi må være
- sterkere enn andre. - Ikke ille.
- Ja. - Og sånt som...
Toaletter.
- Ja. Vi... - De sier vi ikke kan ha toalett.
Så når du er kassadame der og ikke kan gå på...
- Det er ikke toalett der. - Eller kassamann. Det går også.
Vanskeligere. Jenter kan ikke tisse ute slik menn kan.
Men om du jobber der og må på do,
- tar du bilen. - Ja.
- Stenge butikken. - Stenge. Dra helt ned.
- Opp igjen. Det går ikke. - Ja.
Uansett. Jeg synes vi bør...
Ikke flytte den.
- Ikke flytte den. Snakke med advokat... - Ikke kjempe, men...
...og så legger vi inn et robust og objektivt motsvar.
Robust?
Ja.
Jeg har sett på Yellowstone.
De dreper dem som gjør dem misfornøyd,
tar dem med over delstatsgrensen og kaster dem i en kløft.
Jeg har sett mye på den scenen.
Charlie dro tilbake til kontoret sitt for å begynne med anken.
Og mens han gjorde det, fortsatte Lisa og jeg med griseoppdretten.
Helvete. Se her.
Nå står vi fast.
- Du sitter fast i gjørma. - Den vil ikke rikke seg.
- De kommer for å se forestillingen. - De kommer for å le.
Se. Alle...
Se på dem. De er morsomme, de små ørene.
- Bare ører. - De stiller seg opp og ler av oss.
- De vokser så fort. - Ja.
Jeg tror vi må godta at denne blir her
til det blir frost, eller...
Nei, jeg henter traktoren. Den kan dra den opp.
Da jeg kom tilbake med Lamboen, fikk Lisa og jeg en overraskelse.
Hei, Lisa.
Hei, K!
Fin ferie?
- Judith, du er tilbake. - Kjempefin.
Judith?
- Judith Chalmers. - Hvem er det?
- Ferieperson. Samme det. - Har vært på ferie én gang.
Hva synes du?
Ikke dårlig, hva?
Ikke dårlig?
Ja. Se.
Sist jeg så dette jordet, var det en fin potetåker.
Ja, men se på den nå. Det er et digert griseprosjekt.
Jorda er flott, ikke sant?
Først og fremst... Hør på meg.
- Hvem faen satte opp gjerdet? - Vi!
- Hvem er vi? - Lisa og jeg.
I regnet. Om kvelden. Vi fikk satt opp hele gjerdet.
- Se på det. - Hva er i veien med det?
Alle stolpene har ikke samme høyde.
Det har ikke noe å si, Kaleb.
Jo! Og der er veien. Se. Jeg kan ikke...
Ikke vær vrang.
- Hva er galt med veien? - Alle ser den. Den ser jævlig ut.
- Se... - Se nedover den linjen.
Brukte dere loddsnor?
- Hva? - Brukte dere loddsnor?
Vi hadde ikke tid.
Vi hadde... Det hastet.
Uansett, det gikk. Vi klarte det.
Ingen har rømt. Vi satte opp et skilt i veien der det står:
"Kaleb satte opp gjerdene."
- Det er flott. - Det...
- Så... - Grisene ser flotte ut.
La meg forklare dette.
- For... - Gris.
Jeg har lest en bok. Vi har kultegriser der.
- Ja. - Vi har rånen
og to sugger her, og så...
Men vi begynte der, og så satte vi ham der med tre sugger.
Under... Vent.
Nå har han tatt alle.
Det har vært en griseorgie.
- Du satte rånen her... - Ja.
...og med de andre etter en uke.
Ja.
Hva er galt med det?
Nei, du tuller.
Si at du lyver.
Nei.
Har du talt brystvortene?
- Nei. - En gris har 14 brystvorter.
Ja? De har kull på ti til fjorten.
Jeg har gjort det.
Ja, men du... Du deler det opp litt.
Du har ikke 50 grisunger samtidig.
Du kommer til å ha 50 små grisunger som løper rundt samtidig.
Ærlig talt.
Faen i helvete.
NESTE GANG
Jeg hadde vært forsiktig med å gjøre noe ved bredden.
Helvete. Jeg har aldri sett slik inkompetanse.
Jeg er... forbløffet.
Tekst: Heidi Rabbevåg
Kreativ leder Mari H. Rowland