Gerald fusese diagnosticat cu cancer la prostată.
Am discutat despre asta cu Kaleb în timp ce încercam să facem
ce face în mod normal prietenul nostru absent.
Fir-ar să fie!
Nu.
E destul de complicat.
Da.
Am tot dat telefoane.
La doctori și cunoștințe.
Da.
Și are șanse foarte mari.
- Dar îl sperie de moarte. - Da.
Nu înțelege, știi asta.
Știu că nu înțelege.
Și e confuz, pentru că... din motive evidente.
Cineva i-a zis: „Îmi pare rău, ai cancer.” Asta e tot ce a auzit.
Da.
E foarte supărat.
Bietul om e îngrozit.
Nu.
E puternic. A muncit pământul toată viața.
- Știu, păi... - Nu e incapabil, nu?
Ar putea să lucreze o zi întreagă la...
- Câți ani are? Șaptezeci? - Are 74.
E uimitor.
FERMA LUI CLARKSON
CAPITOLUL 18 PORCĂRIA
Intram în etapa de sfârșit a toamnei.
Și, pe un câmp arabil din partea lui Kaleb de fermă,
lucrurile nu decurgeau cum trebuie.
Jeremy și Charlie au spus că e prea târziu să planteze rapiță.
Ca manager de fermă, am luat decizia să o plantez chiar eu.
Și, din păcate, nu s-a prins.
Ce enervant!
Și, când Kaleb a venit să mă vadă,
s-a enervat și mai tare.
Cine dracu' e ăla?
E interesant că întrebi.
Pentru că e jumătate din Groove Armada.
- Cine? - Jumătate din Groove...
A fost în Groove Armada.
Nu știu cine e. De ce îmi însămânțează câmpul?
Ideea e că Andy Cato, concetățeanul meu din Doncaster,
nu se mai ocupă cu asta.
Ca mine, s-a reprofilat pe agricultură.
Și, cu câteva săptămâni în urmă, el și partenerul său de afaceri, George Lamb,
au venit ca să-mi prezinte marea lor idee.
Știu că se numește agricultură regenerativă, nu?
Da.
Dar aș vrea să înțeleg ce este, de fapt.
Practic, sistemul nostru agricol actual declară război sistemelor naturale.
Și ne-a pus în încurcătură.
Solurile noastre au fost tocate și otrăvite atât de mult,
încât mai au doar câteva decenii până să cedeze.
Am pierdut 80% din insecte.
Nu mai putem continua așa.
Și agricultura regenerativă este un mod de agricultură
care încearcă să copieze sistemele naturale.
- Dar nu e bio. - Nu.
La agricultura bio, ideea e să nu folosești chimicale.
Stilul nostru e diferit, deoarece încercăm să analizăm fiecare teren agricol
și să ne dăm seama de ce are nevoie.
Deci am analiza compoziția plantei,
am afla că îi lipsește
bor, magneziu sau ceva anume,
și am putea s-o hrănim în funcție de nevoi.
În loc să aruncăm
mii de kilograme pe câmp, ceea ce este...
Noi asta facem.
Pur și simplu umplem pulverizatorul cu sute de kilograme de substanțe chimice
pe care le pulverizăm peste tot.
Apoi, Andy a explicat că scopul agriculturii regenerative
este să copieze modul în care naturii îi place să amestece lucrurile.
În păduri, de-a lungul gardurilor vii sau în alte sisteme naturale
n-o să găsești un singur tip de plantă.
Natura nu permite unui singur tip de plantă să crească pe o zonă extinsă.
Dacă analizăm anii secetoși, cum a fost acesta,
toate zonele care au făcut față secetei sunt gardurile vii, pădurile
și zonele pe care nu le-am atins.
- Adică zonele care au rămas verzi? - Da.
Și, așa cum demonstrează gardul viu, pădurea sau pajiștea,
când totul funcționează în coeziune, nu trebuie să adaugi nimic,
fiindcă se ocupă natura de tot.
Așa că trebuie să renunțăm la monoculturi.
FIȚI ATENȚI
ASTA E IMPORTANT
Sugerați să plantăm și grâu, și altceva,
pe același câmp, în același timp?
- Categoric. - Da.
Un punct de plecare bun este să combinați grâul cu fasolea...
- Pe același câmp? - Pe același câmp.
Se întâmplă două lucruri.
Primul ar fi azotul din atmosferă, care este abundent...
- E în proporție de 80%, nu? - Da.
Fasolea îl absoarbe și îmbogățește solul cu el,
ca să suplinească nevoia de îngrășăminte. Dar...
Fasolea face asta?
Da. Fixează azotul în sol.
Astfel, combinând două familii de plante pe același câmp,
începem procesul de hrănire a microbilor din sol,
de care avem nevoie pentru a ajuta la recuperare, cu o diversitate de plante.
Dar randamentul vostru o să fie mult mai scăzut.
Nu o să produceți la fel de multă fasole ca dintr-un câmp de fasole
sau la fel de mult grâu ca dintr-un câmp de grâu.
Uite cum stau lucrurile...
Randamentul general al acelui câmp o să fie mai mare.
- Serios? - Da.
Știu ce vrei să spui.
- Venitul net, după ce se trage linie. - Da.
Da. Per total, cu noi, o să aveți o producție netă mai mică,
dar, dacă eliminați costurile consumabilelor,
de exemplu, prețurile substanțelor chimice care cresc încontinuu,
marja de profit e mai mare.
În plus, însănătoșiți solul, ceea ce înseamnă
că puteți cultiva pe termen nelimitat.
Dacă veți continua să folosiți același sistem extractiv
bazat pe substanțe chimice, probabilitatea este
ca, peste câteva generații,
să nu mai puteți produce hrană la fermă.
Deci, dacă nu ne mai gândim în termeni de randament,
de recoltă obținută de pe un câmp,
ci de câți bani...
Pentru că noi nu vorbim decât despre câte tone producem pe hectar.
Dacă am începe să vorbim despre câte lire produce un hectar...
- Da. - Îmi place cum sună.
Da, pentru că n-o să mai fii nevoit să dai
marilor companii câte 100.000 de lire pentru îngrășăminte.
Exact.
Apoi a urmat partea cu adevărat ispititoare.
Andy și George ar garanta
că vor cumpăra recoltele cultivate folosind metoda lor la un preț premium.
- Da, cu siguranță. - Le cumpărați voi?
Le cumpărăm la un preț bun.
- Bun. E și mai bine. - Da.
Ați cumpăra la un preț mai mare decât mi-ar oferi un comerciant de cereale?
- Da, cu siguranță. - Da.
Și cui i le vindeți?
Momentan, avem în jur de 250 de clienți permanenți.
De la mici brutării artizanale
la Marks & Spencer's.
- Marks & Spencer's? - Marks & Spencer's...
Marks & Spencer's. Deci făina pe care ne-o vindeți poate ajunge la M&S.
Ne-au convins pe mine și pe Charlie.
Așa că i-am predat un câmp lui Andy
ca să văd dacă funcționează metoda lui prietenoasă cu solul.
Și trebuie să sper că n-o să-l deranjeze pe Kaleb.
Mă deranjează să-l văd acolo.
Nu știi ce însămânțează. Grâu și fasole.
Văd o pungă de fasole.
Da, are grâu și fasole în cuvă.
E câmpul meu, totuși. S-au făcut șase ani de când îl însămânțez.
Păi, anul ăsta n-o să fie nevoie, fiindcă o face el.
Le însămânțează cu semănătoare cu discuri.
- Nici n-o să se prindă. - De ce nu?
Păi, uite! Ce vezi?
Noroi.
Nu, celălalt lucru cu noroiul.
- Pietre. - Da.
Știi cum funcționează discurile? Avem semănătoare cu patine.
Dă pietrele la o parte și apoi plantează sămânța.
- Da. - Da? Dacă pui semănătoare cu discuri,
o să treacă peste pietre și plantează semințele deasupra pietrelor.
- Da? - Da.
Probabil e obișnuit cu sol moale, ăsta e sol de bărbați adevărați.
Apoi mi-am pus pălăria de diplomat consacrat,
fiindcă era timpul ca cei doi să se întâlnească.
Fii drăguț, nu fi irascibil ca un copil!
Andy, Kaleb.
- Ce faci? - Kaleb, Andy.
- Sunt bine. - E încântat.
- Mă bucur să te cunosc. - E absolut încântat, fiindcă...
- Arată destul de încântat. - Nu, pentru că...
Păi... a mai venit cineva.
- Salut! - Ai sădit cu mistria?
- Am scormonit ca o găină. - Da.
În primul rând, a zis că folosești o semănătoare cu discuri,
- ... care nu merge la solul ăsta. - Da?
- Sunt multe pietre. - Da.
Crezi că o să se prindă?
Sunt de acord, sunt pietre.
Această semănătoare este setată să semene două lucruri în același timp
și să pună un pic de lichid probiotic în același timp cu sămânța.
Deci, dacă putem trece prin pietre, putem face treaba.
Pentru ce e lichidul? E îngrășământ?
Nu, este... Pentru că încercăm
să readucem solul la viață pe acest câmp și...
„Înapoi la viață.” Este în viață.
Vrei să spui că, dacă eu semăn partea aia, iar tu treci cu discul aici și îți pui...
ce faci tu aici, o să obții o recoltă mai bună decât mine?
- Nu. - Bine.
Dar o să faci mai mulți bani decât mine?
Hai să facem un pas înapoi, pentru că, dacă...
- E ca și cum aș vorbi cu Soarele. - Poftim?
- Dacă... - Mă doare gâtul.
Vrei să trec eu la vale?
- Da, te rog. E mai bine. - Așa, bun.
Am văzut că ai pus două... Plantai grâu?
Și fasole.
Și cum le recoltezi fără să ai pierderi?
Îl setezi ca să nu pierzi nimic prin spate.
Și o să treacă printr-un separator.
Care și ăla costă.
Dar nu cade pe seama voastră, pentru că înțelegerea este
că luăm noi grâul și fasolea și ne ocupăm de tot.
- O să facă asta. - Deci vi le vindem vouă?
- Da. - Și plătesc preț premium.
În regulă.
Următoarea întrebare, atunci. Ai fost într-o trupă?
- Am fost într-o trupă. - Îmi dau seama.
Pentru că?
Ai lăsat motorul tractorului pornit, la o liră pe litru.
Noiembrie se apropia de sfârșit,
iar eu eram foarte concentrat la ultima mea temă.
Porc de Yorkshire. La cine te uiți?
Fiindcă, în ciuda protestelor lui Charlie, am cumpărat niște porci
care urmau să ajungă în câteva zile.
Tablă ondulată.
În consecință, trebuia să construiesc trei țarcuri pe câmpul de cartofi.
Asta însemna multă muncă și aveam nevoie de ajutor specializat.
Kaleb e bolnav.
Bine.
Credeam că în agricultură prima regulă e să vii la muncă. Punct.
Circulă o răceală foarte urâtă.
- Da, dar e o răceală. - E oribilă.
E un mare țânc.
Aduci tu încărcătorul telescopic? Din moment ce e o urgență...
Ia te uită!
Urmăriți unitatea de utilaje grele Diddly Squat în acțiune.
La naiba! E vânt.
Nu! Am propria mea velă.
- Ai auzit ce porci îmi iau? - Nu.
Porci Sandy and Black.
Și vezi pădurea de acolo?
Da.
De acolo sunt. Din Pădurea Wychwood.
- Glumești! - Nu.
Acum câțiva ani, mai rămăsese un singur porc mascul.
- Un vier? - Da. Unul singur în întreaga lume.
Nu se poate!
Da, și a fost salvat de o fermă din Dean.
Și vor să repopuleze.
Așa că am decis să cumpăr porci Sandy and Black.
Pare genul de lucru
pe care l-ar bea o femeie nordică vineri seara într-un pub.
- Optzeci și trei de metri? - Aici.
- Acesta e celălalt colț. - Începem.
Uite, un fermier la muncă.
Poate are o răceală sau o gripă ușoară, dar e capabil să muncească.
După ce am măsurat țarcurile, următoarea sarcină era să instalăm gardurile
cu un utilaj de bătut stâlpi pe care l-am furat din curtea lui Kaleb.
Bun.
- Trebuie să băgăm acel cui... - La mijloc.
- ... acolo. - Bine.
- E bine? - Da.
Frumos!
Îți imaginezi dacă pui capul cuiva acolo?
- Îl faci praf. - Gangs of London.
Ar fi minunat pentru serialul ăla.
Sau Găștile din Chipping Norton.
Am strivi capetele oamenilor aici.
- Să le montez la fiecare trei metri? - Da.
Plouă destul de tare acum și, oficial, e noapte.
- Am făcut calculele... - Da.
... și va trebui să batem 75 de stâlpi
înainte să începem să întindem plasa, da?
Nu ne mișcăm prea repede, dar e prima zi.
- Așa e. - Putem fi mândri de noi.
DUPĂ DOUĂ ZILE
Trebuie să trecem asta pe aici.
- Da. - În regulă.
Ce bine a fost!
Bun, începem.
Când înaintez, o să-l tensioneze.
Nu! Jeremy!
L-ai dărâmat.
Ce? Ce am dărâmat...
Țipam la tine și nu auzi.
- Ce am dărâmat? - Ai dărâmat ultimul stâlp.
Idiotul!
A rupt totul!
Trebuia să te uiți la mine.
- Puteam să vorbim la telefon. - Suntem amândoi de vină.
Nu e așa.
Încercam să mă asigur că nu se mișcă în față.
Suntem amândoi de vină?
Va trebui să punem stâlpul din colț în...
Cum o să... Stai, asta e o problemă...
Nu, oprește-te o secundă!
Stâlpul din colț trebuie să fie acolo ca să se alinieze cu celelalte.
Și am slăbit solul.
Da. Așa e, noi am făcut asta.
După ce am ridicat gardurile,
am descoperit rapid că ne-am ales cu o problemă.
Stai așa! Hai să ne gândim!
Ai deschis-o pe aceea?
Da.
Deci trebuie s-o deschidem pe asta prima. Pe asta trebuie s-o scoatem. Nu?
Dacă o deschidem pe asta mai întâi...
- Nu, este... - Am dat-o în bară.
Știu. Țarcul acela trebuia să fie...
- Scoate-l pe ăla! - Da, bine.
În ciuda eșecurilor, am reușit, fără Kaleb sau Charlie,
să terminăm de montat țarcurile.
Și apoi trebuia să începem să lucrăm la adăposturile pentru porci,
care au venit cu lucrul care-mi displace cel mai mult:
un manual de instrucțiuni.
De la asta la asta în 30...
- Marș de-aici, 30 de minute pe naiba! - Ce sunt...
Asta vine acolo, așa.
- Da? - Da, în regulă.
E Ikea, dar pentru porci.
Da?
Da.
Vine acolo... unde e vopsită?
- În regulă. - Perfect.
- Pentru numele lui Dumnezeu! - Asta este...
- Ce e? - Nu e nicio ușă.
- Trebuia s-o folosim pe aia. - Astea se potriveau aici.
Doamne!
În regulă.
Am luat prima scândură pe care am văzut-o. Nu mi-am dat seama că trebuie uși.
Dar porcii au nevoie de uși.
Trebuie să o rotim, nu? Da.
- A trecut exact o jumătate de oră. - Așa e.
Sansa! Arya!
E în sensul greșit.
Sansa! Arya! Veniți aici!
Sansa! Arya! Câini!
Sunt aici.
Șezi!
Șezi, Arya!
Șezi!
Doamne!
Uite, e montată destul de ferm.
E bine. Să luăm una! Următoarea!
Nu știu câte zile ne-a luat să construim acest centru de migrare a porcilor,
dar am cam reușit.
Da.
Perfect!
Chiar sunt mulțumit de ele.
Dacă ne urmărește vreun crescător de porci și vrea să ne scrie...
să menționeze pe plic: „Da, și eu am fost impresionat.”
Ferma Diddly Squat, Chipping Norton, Oxfordshire.
Dar, în ciuda eforturilor noastre,
hotelul porcilor nu era terminat când ne-au sosit oaspeții.
- Eu sunt Jeremy. Salut! - Salut, Jeremy! Bună ziua!
- Ea e Lisa. - Bună ziua!
- Ce mai faceți? - Încântată!
- Și eu. - Bună!
- Bună! Sunt Peter. - Încântată!
- Josh, încântat! - Salut, Josh, ce mai faci?
- Ce avem aici? - Plăci pentru porci.
- Pentru ce sunt? - Direcționează porcii în padocuri.
Ca să nu alerge încolo.
- Folosesc plăcile. Am înțeles. - Sunt perfecte. E ușor.
Nu putem să le punem zgărzi.
Am văzut filmul Babe.
Știu cum funcționează.
Purcelușilor!
- Câți ani au aceștia? - Cam un an.
Au trecut de etapa înțărcării? Sunt gata de reproducere?
Da, sunt între cele două etape acum.
Abia aștept să-i scoatem! Putem să-i scoatem?
Da.
Iată-i, că vin!
Purceluși cuminți.
- Hai! - Sunt fantastici.
Uită-te la ei! Rasă rară ce sunteți!
Aceștia câți ani au?
Fac un an acum.
Îmi plac „șosetele” pe care le poartă.
Știu.
Dar e... un porc mai mare.
Vine un porc mult mai mare.
De ce e acesta mult mai mare?
E mult mai în vârstă.
- Deoarece... - Câți ani are?
Fiindcă e scroafă de reproducere. Cam doi ani.
Are purceluși. Nu s-au mai întâlnit până acum.
- Nu? - Nu.
Așa că o să dureze până își dau seama cine e cine.
Îi țin aici. Haide!
Și sunt toate femele.
- Toate sunt femele. - Da.
Vezi că li s-a ridicat părul pe ceafă?
Ca la câini.
Așa știi că sunt arțăgoși unii cu alții.
Și nu se plac pentru că...
Nu s-au mai întâlnit până acum.
Se vor împrieteni în curând.
- Se bat. - Fetelor, fiți cuminți! Da.
- Nu se cade așa ceva. - E mult mai mare decât ele.
Dar se au una pe alta, așa că rămân pe poziții.
Pornim gardul electric? Gata.
- E pornit acum. - Așa.
E activ. Deci, dacă îl ating acum...
- Asta e. - Funcționează.
Gardul electric e cu siguranță pornit.
Da.
Era timpul să punem purcelușii în țarcul lor.
Întoarceți-vă aici!
Abia aștept! O să fie grozav.
Haideți, purcelușilor! Bun-venit la Diddly Squat!
- Sunt superbi. - Nu-i așa că sunt fantastici?
Da, sunt minunați.
Piggly Squat. Așa se numește turma.
E superb să spui asta.
Parcă au o culoare metalizată sub lumina soarelui.
Da. Sunt castanii.
Nimeni de aici nu-și amintește de NSU Ro80.
Era o mașină numită NSU Ro80.
O puteai comanda în aceeași culoare.
- Serios? Da. - Un fel de bronz metalic.
Da.
- Deja a găsit cartofii. - Da.
Da. Uite-l!
Uite-i cum aleargă! Le place.
- Da. - Uite!
Lisa e topită.
Sunt atât de drăguți!
Nu-i așa că-s cei mai tari?
Cartofi?
Uite cum au luat-o razna!
E doar mâncare.
E mâncare oriunde vezi cu ochii.
Se urmăresc unii pe alții. Ce drăguți sunt!
Ăla se crede câine.
Ce faci acolo?
Cât stau aici? Câteva luni, după care se duc în pădure?
Da. Petrec iarna aici...
- Bună, fetelor! - ... ca să mănânce toți cartofii.
- După care pleacă. - Piggly Squat.
În cele din urmă, a trebuit să eliberăm și ultimul grup de porci
în țarcul în care va avea loc sexul.
Pentru terenurile din centru, avem o scroafă, o purcea și un vier.
- Scroafa a mai făcut purceluși, nu? - Da, purceaua...
Purceaua, nu.
Ea e Mabel. Poate fi cam obraznică.
- Și Mabel e scroafă? - Da.
- Hai, Sarah! - Hai, Sarah!
Coboară! Hai, scroafo!
Știu că pe vier îl cheamă...
- Ajax. - Ajax?
Ajax.
Așa.
- E un vier tânăr. - Da, așa e.
- Nu e atât de îndesat pe cât credeam. - Dar e tânăr.
- Uite-l! - Așa.
Măi să fie! Ia uite-l! Asta e întâlnirea dintre...
- „Salutare, marinare!” - ... Sarah și Ajax.
Dragoste la prima vedere.
Se sărută.
Dar nu am avut timp să ne bucurăm de acest moment siropos...
fiindcă a trebuit să construim casa celor trei porci înainte de căderea nopții.
Vă vine casa, Ajax, Sarah și Mabel.
Dacă pică de sus, poate să strivească un porc.
E bine.
S-a făcut noapte.
În regulă.
Scroafa i se va alătura Lisei.
Ce mănâncă acolo? Vezi?
O, nu! Mai îngrijorător e că vine vierul.
- Asta este... - Nu! Nu toți!
Jeremy!
Dumnezeule!
Porcii din turma Piggly Squat se acomodează cu noua lor casă.
Între timp, eu merg mai departe cu viața mea de fermier,
care săptămâna asta a inclus o întrevedere groaznic de plictisitoare cu Charlie.
Dacă ar fi să plantăm păduri,
există Codul Silvic.
Pe scurt, le putem pune într-un amestec de plante.
Anunțăm ministerul că suntem interesați.
Trebuie să depunem cererea până la sfârșitul lui martie. Deci multe...
... au alocat un procent din venitul lor
pentru sustenabilitate,
mai ales pentru domeniul trei din cadrul industriei alimentare.
Și, după ce m-am trezit două zile mai târziu,
a trebuit să trimit prețiosul grâu spelta la moară.
O să încarc singur acest camion de transport de cereale,
deoarece Kaleb tot milenial e.
Începem.
Putem scoate asta la montaj?
La o săptămână de la sosirea porcilor, am dus-o pe Lisa să-i vadă,
deoarece planurile mele de împerechere ajunseseră într-un impas.
Deci marea mea problemă este că, atunci când vierul se urcă pe scroafă...
Cum s-o zic frumos? Nu ajunge.
- Trebuie să-l ajuți? - E mult mai mic decât ea.
- Da. - Deci, când se urcă pe spatele ei...
- Da. - Penisul lui...
- Da. - ... nu e destul de lung
ca să intre în ea. Așa că știi...
Sunt sigură că... Ea...
Există un mod de a rezolva asta, nu-i așa?
Salutare, porcilor!
Din fericire, am ajuns exact la timp
pentru a vedea cum micul vier încearcă din nou să monteze scroafa cea mare.
Uite-l!
Dar asta e problema.
Uite cât de mic e!
E prea mic.
Nu intră.
Hai, bagă-l! Nu a intrat. Nu a intrat, tembelule.
Sinceră să fiu, nici nu iese.
I-a căzut scula. Nu îi iese scula.
Hai odată!
- Nu știu ce facem în situația asta. - Ea e foarte răbdătoare.
Vrea... E disperată, dar trebuie să-ți miști picioarele în față.
Asta a fost cea mai groaznică partidă de sex din istorie.
- El vrea cu disperare... - L-a împins...
O, nu! Acum ai electrocutat-o.
Uite, își cere scuze.
Am decis să-l mai lăsăm o săptămână în țarcul pentru sex
în speranța că își va da seama cum se fac copiii.
Asta însemna că ne puteam concentra la alte lucruri,
ceea ce a fost util, deoarece, câteva zile mai târziu,
Jeremy, un fermier din apropiere, s-a întors cu niște prieteni vechi.
Așa. Uitați cine a venit!
Bună, oilor!
Momentul a fost vag stricat de o gafă.
- Bună, Jeremy cel Tânăr! - Bună, Lis! Ce mai faci?
- Ce mai faci? Bine. - Da?
- Felicitări pentru nuntă! - Mulțumesc.
- N-am știut. - Am fost invitați la nuntă, dragule.
- Ba știam. - Da.
Cum merge treaba?
Apoi a venit momentul să pregătim grajdul
în care vacile noastre vor locui pe perioada iernii.
O altă treabă la care Kaleb s-a remarcat prin absența sa.
- E mai bine. Și-a revenit complet. - Da.
Atât de bine, încât a plecat în vacanță.
Glumești? Pentru cât timp?
- O săptămână. - Poftim?
- E în Cornwall. - Doamne!
O să-i fie rău, fiindcă e la peste un kilometru de Chipping Norton.
Dar a plecat. Pe vremea asta.
- Presupun că el crede... - Da...
... că partea lui de fermă, cea arabilă...
Nu poate să facă nimic, așa că poate să plece în vacanță.
- Credeam că e managerul fermei. - Dar partea noastră a fermei,
partea profitabilă a fermei...
Trebuie să muncim.
Cum am supraviețuit fără încărcătoare telescopice?
Chiar nu știu.
Da, înaintează!
Da!
Haideți, vacilor!
Aici. Ușor! Aici.
Uitați, e hotelul vostru!
- Aici. - Hai!
- Da. - Nu...
Asta e.
Măiculiță! Super!
Vă dau drumul peste cinci luni.
Ia te uită, dle Vacă!
Bine, am terminat.
Când vă văd așa, e o priveliște idilică.
Tu arăți delicios.
A trebuit să presupunem că, în timp ce s-au petrecut toate astea,
vierul și-a făcut treaba în țarcul pentru sex
și că acum îl putem prezenta doamnelor din următorul țarc.
Bună, porcușorilor!
Asta s-a dovedit a fi
una dintre cele mai ude și derutante ore din viața mea.
Iar începe să plouă. Acum.
Bine, Annie Lennox.
La naiba, zici că e Tetris. Unde...
- Chiar plouă. - Bine.
Da.
Plouă torențial.
Repede! Hai!
- Serios? Continuă! Da! - Da!
Bravo, Lisa! Bravo ție!
- Cumva, e atașată la gardul electric... - Trebuie să...
Poți să împiedici porcii să iasă?
E clar că asta e doar o ploicică.
Nu funcționează.
Ai perfectă dreptate.
- Trebuie să... - N-am măsurat-o cum trebuie, nu?
Nu, n-am măsurat-o. Noi nu am măsurat-o.
Bine, deschide-o repede pe aceea!
Deschide-o pe aceea!
Și o să prind cumva porcul fără...
Avem nevoie doar de cel cu penis.
- În regulă. - Nu de ea.
Așa. Îți plac biscuiții?
La naiba! Nu! Drăcie!
- Asta de unde a apărut? - Poftim?
A mai intrat o purcea.
- Care e care? - Care era?
Asta?
- Da, asta. Roșcovana mică. - Cea mică? Trebuie s-o ducem înapoi.
Doamne, urăsc să fiu fermier!
Hai!
Nu, stați! Stați!
Hai! Nu, stai! Tu, stai! Stai!
În timp ce încercam să prind purceaua tânără, cea în vârstă s-a supărat
că iubitul ei era brusc interesat de o alternativă mai slabă.
Nu, încetează! E geloasă.
O să i-o dea sub coadă.
A început deja.
Dar scroafa mare vrea să și-o ia sub coadă. Uite!
Cred că, dacă mă prefac că i-o trag așa,
- ... o s-o lase pe aia în pace, nu? - Da, trebuie s-o ținem...
Uite! Pentru că... Uite! E geloasă.
Singura soluție a fost să distragem scroafa
cu ceva mai bun decât sexul.
- Poftim un biscuit cu ghimbir! - Nu, e... Nu.
- Uite! - Nu știe că nu e vierul.
Vezi? Încerc să-l... Da! I-a ieșit scula!
- Bine. - I-a ieșit scula!
Și a intrat. A intrat.
- Nu știe. - Nu, lasă-l să termine!
- Nu, dar eu... - Nu, lasă-l să termine!
Adu biscuiții, dragă! Adu biscuiții!
Pentru care dintre ei?
Pentru asta!
Uite, e fascinată de ce se întâmplă.
Ascultă... Nu-ți băga fața!
Doamne! Poftim, ia un biscuit!
Dumnezeule!
E cea mai lungă... Zău așa, frate!
Jeremy, cred că tu ar trebui să faci asta.
Tot n-a terminat?
Jeremy, poți s-o ții tu de spate, te rog?
Și mă ocup eu de biscuiți.
- Vino încoace! - Da.
Bun. Trebuie să creadă că face sex.
Și cred că îi ofer această impresie.
Face... Mănâncă un biscuit în același timp în care face sex.
Și preferă biscuiții.
- Poftim, biscuiți! - Poți să te grăbești?
Pe bune.
Sexul la tinerețe... Încântător și romantic, ca Barry White.
Nu... Lisa, fii atentă la porc!
- Biscuiți! - Se duce după...
Nu-l scoate!
Trebuie să termine în curând.
A terminat. Ce cantitate enormă de spermă!
Nu!
A ieșit. Și-a deșurubat tirbușonul.
Bine, repede!
În cele din urmă, toți porcii au făcut sex
și i-am dus la locul lor.
- Și eu am putut să mă relaxez. - În regulă.
- E în regulă, o să fie... - Rahat!
- Da... - Ce mama naibii?
Ce naiba e asta?
Mi-a vomitat un porc în buzunar?
Faci mișto de mine.
- Uite! - Ce naiba...
Ce naiba mai e și asta?
Este...
Pentru numele lui Dumnezeu!
Au trecut aproape două luni
de când celălalt băiat din Donnie și-a plantat grâul și fasolea pe câmp,
și Charlie a zis că ar trebui să vedem cum merge agricultura lui regenerativă.
Charlie, pot să întreb dacă tot ce arată ca iarba...
- Da. - ... nu e iarbă? E grâu.
Da, e grâu.
Și asta e fasole.
- Ce fasole? - Uite, am smuls-o din rădăcină.
E fascinant.
Și asta a spus Kaleb că nu va funcționa, dar funcționează.
A spus că nu vom reuși să semănăm.
- Ei bine, am reușit. - Așa e.
- E un sol foarte bun. - Da.
Cine ar fi crezut? Groove Armada a făcut o treabă bună, nu-i așa?
E în regulă.
Și apoi...
Uite, nu au nicio boală. Sunt curate.
Uită-te la râmele astea!
Cred că se va bucura de asta.
- Cine? El? - Da, de râme.
Știi ce arată asta?
Că ai smuls o plantă perfect sănătoasă,
- ... provocându-mi daune materiale. - Au noduri.
Dacă tot suntem aici, vom avea o lecție de biologie.
Aici sunt niște noduri,
și asta e bucățica responsabilă de magia din legume,
cea care extrage azotul din atmosferă
și îl redă plantelor.
- Asta încercăm să facem, nu? - Da.
Dar nu pentru plante, ci pentru sol, nu?
Nu se va elibera în sol până când nu o omorâm și distrugem.
- Da? - Da, dar s-au făcut roz.
- Vezi că aici e roz? - Da.
Ceea ce înseamnă că sunt active.
Deci bacteriile de aici produc azot.
Un tip de la Groove Armada produce azot în solul meu.
Nimeni nu a mai spus asta până acum. Nu s-a mai folosit această propoziție.
Apoi eu și Charlie ne-am dus la birou
pentru a discuta despre ordinul consiliului,
NOTIFICARE DE ÎNCHIDERE
care nu doar că a închis restaurantul,
dar a făcut ca funcționarea magazinului fermei să fie aproape imposibilă.
Voiau să închidem micul bar,
de unde clienții puteau să-mi cumpere berea Hawkstone.
Nu voiau să parcăm mașini pe câmp
și au zis că toaletele trebuie să dispară.
- Bună! - Și, cel mai rău a fost
că insistau să închidem rulota cu hamburgeri.
Un hamburger, două cu trufe, unul picant.
- Da. - Mulțumesc frumos.
Care acum era singura modalitate realistă de a ne vinde carnea.
Mulțumesc frumos. Mersi.
În ce privește restaurantul, nu-mi imaginam că-l vom redeschide.
Dar trebuia să facem ceva pentru a ne proteja magazinul.
- Magazinul fermei. - Magazinul fermei.
Avem niște decizii de luat.
În regulă.
Dacă n-o să renunțe la interdicție, n-o să mai fie parcare,
vor interzice parcarea pe șosea
și nu vom putea vinde nimic în afară de mere.
Și mă gândeam să mutăm magazinul aici.
E în afara zonei consiliului din Chadlington.
Și, mai important, nu se află într-o zonă de o frumusețe naturală remarcabilă.
Nu.
Dacă îl punem acolo?
Îl închidem pe cel de aici,
cu pierderi enorme, după cât de mult am muncit.
Am adus energie electrică, am montat toaletele,
podea de beton, de toate.
- Plus construcția magazinului în sine. - Da.
Atunci, de ce nu-i spunem consiliului:
„Ce părere aveți dacă mutăm magazinul în partea de nord a fermei?”
Am înțeles teoria și logica, dar...
Știam că va fi un „dar”.
Nu există nicio garanție că vor acorda autorizația aici.
Deci, ar trebui să...
- Personal, simt... - Să ne luptăm cu ei?
Nu cred că ăsta e neapărat cuvântul potrivit.
E un cuvânt încărcat emoțional, dar cred că ar trebui
să ne exprimăm opiniile într-un mod rațional, logic
- ... și obiectiv. - Bine.
- Și apoi să ne luptăm cu nenorociții. - Ceea ce nu s-a făcut.
Să-i îngropăm în pământ, ca pe niște pironi.
Cred că probabil trebuie să insistăm mai mult
- ... pe unele condiții. - Nu-s toate rele.
- Da. - Precum...
Toaletele.
- Da, noi nu... - Ei spun că nu putem avea toalete.
Deci vânzătoarele n-au voie să meargă la...
- N-o să fie toaletă. - Sau vânzătorii. Ai putea fi oricare.
E mai dificil. Băieții pot folosi tufișul, fetele, nu.
Dar, dacă lucrezi și ai nevoie de toaletă,
- ... te urci în mașină. - Da.
- Închizi magazinul. - Închizi magazinul, faci drumul,
- ... te întorci. E o problemă. - Da.
În fine. Cred că ar trebui...
Să nu-l mutăm de acolo.
- Să nu-l mutăm. Vorbim cu un avocat... - Nu ne luptăm cu ei, ci...
... și venim cu un răspuns robust și obiectiv.
Robust?
Da.
M-am uitat la Yellowstone.
Când îi deranjează cineva, îl ucid,
îl duc peste graniță și-l aruncă într-o râpă.
M-am uitat mult la scena aia.
Charlie s-a retras în propriul birou ca să înceapă să lucreze la recurs.
Și, în timp ce făcea asta, eu și Lisa ne-am întors la porcăria noroioasă.
La naiba! Uită-te la asta!
Acum ne-am blocat de tot.
- Ești blocat în noroi. - Da, nu ne mai urnim.
- Vin să vadă spectacolul. - Vin să râdă de mine.
Uite, vin toți...
Uită-te la ei! Sunt hilari, cu urechile lor mici.
- Sunt numai urechi! - Se pun în linie ca să râdă de noi.
- Cresc atât de repede, nu-i așa? - Așa e.
Cred că trebuie să acceptăm că rămâne blocată aici
până dă un îngheț sau...
Nu, vin s-o scot cu tractorul.
Când m-am întors cu Lamboul, eu și Lisa am avut parte de o surpriză.
Bună, Lisa!
Bună, K!
Cum a fost vacanța?
- Judith, te-ai întors! - Foarte bună.
Judith?
- Judith Chalmers. - Cine e aia?
- Se duce în vacanțe. Nu contează. - Am fost și eu o dată!
Ce părere ai?
Nu e rău, nu?
„Nu e rău”?
Da, uite!
Ultima oară era un minunat câmp de cartofi.
Știu, dar uită-te la el acum! E o porcărie în toată regula.
Terenul e minunat, nu-i așa?
În primul rând, ascultă-mă!
- Cine naiba a montat gardul? - Noi!
- Care „noi”? - Eu și Lisa.
Pe furtună. Noaptea. Am montat tot gardul.
- Uită-te la el! - Ce are?
În primul rând, n-ați montat stâlpii la aceeași înălțime.
Nu contează, Kaleb.
Ba da! Și uite drumul! Nu pot...
Nu fi pretențios!
- Ce e cu drumul? - O să-l vadă toată lumea. Arată ca naiba.
- Vezi tu... - Uite! Uită-te la linia aia!
Ați folosit sfoară sau nu?
- Poftim? - Ați folosit sfoară?
Nu am avut timp pentru asta.
Am fost foarte... Am lucrat în grabă.
Oricum, l-am montat. Am reușit.
N-a scăpat niciunul. Am pus un panou pe drum pe care scrie:
„Kaleb a construit gardul.”
- Totul e minunat. - Este...
- Așa că... - Porcii arată uimitor, de fapt.
Să-ți explic cum funcționează!
- Pentru că... - Porcușori.
Am citit o carte. Avem purceii înțărcați acolo.
- Da. - Avem vierul
și două scroafe aici, iar apoi...
Dar am început acolo, și apoi l-am pus acolo cu trei scroafe.
În timpul... Stai puțin!
Așa că le-a rezolvat pe toate.
Sincer, a avut loc o orgie cu porci.
- Ai pus vierul aici... - Da.
... și, într-o săptămână, l-ai pus cu celelalte.
Da.
Ce e în neregulă cu asta?
Nu, glumești. Glumești.
Te rog, spune-mi că minți!
Nu.
Le-ai numărat sfârcurile?
- Nu. - Un porc are 14 sfârcuri.
Da? Fac între 10 și 14 pui.
Păi, am făcut-o.
Trebuie să lași să treacă o perioadă.
Nu poți să ai 50 de purceluși în același timp.
O să ai 50 de purceluși care aleargă pe aici în același timp.
Sincer...
La naiba!
DATA VIITOARE
Aș fi foarte precaut cu orice lucrare în preajma acestor maluri.
Aia e!
La naiba! N-am văzut în viața mea atâta incompetență.
Sunt... șocat.
Subtitrarea: Valeriu Cosa
Redactor Robert Ciubotaru