Gerald hade fått prostatacancer.
Kaleb och jag diskuterade det medan vi försökte göra
det vår frånvarande vän brukade göra.
Skit också.
Nix.
Nej.
Jäklar, det är rätt komplicerat.
Ja.
Jag har ringt runt.
Till läkare som jag känner.
Ja.
Och hans odds att bli frisk är höga.
- Men han är livrädd. - Ja.
Han förstår inte.
Jag vet att han inte förstår.
Och han är rädd eftersom... det är självklart.
Nån sa: "Tyvärr, det är cancer." Det var allt han hörde.
Ja.
Han är riktigt upprörd.
Vettskrämd, stackare.
Nix.
Han är stark. Han har jobbat på gård hela livet.
- Jag menar... - Han är inte i dålig form.
Han skulle göra det här på en dag.
- Hur gammal är han? 70? - 74.
Han är fantastisk.
CLARKSONS GÅRD
KAPITEL 18 GRISBRUK
Det var nu senhöst.
Och på Kalebs sida av gården, på den brukade marken,
gick det inte så bra.
Jeremy och Charlie sa att det var för sent att plantera raps.
Jag beslöt som driftschef att plantera den själv.
Och tyvärr misslyckades det.
Det är störande.
Och när Kaleb kom för att prata med mig
blev han ännu mer irriterad.
Vem fan är det där?
Intressant att du frågade.
För det är faktiskt ena halvan av Groove Armada.
- Vilka? - Halva Groove...
Han var med i Groove Armada.
Jag vet inte vem det är. Varför sår han på min åker?
Grejen var att Doncaster-grabben Andy Cato
inte längre gjorde det här.
Precis som jag hade han börjat med jordbruk.
Några veckor tidigare hade han och hans affärspartner, George Lamb,
hälsat på för att prata om sin stora idé.
Det kallas för regenerativt jordbruk.
Ja.
Men jag vill förstå vad det innebär.
Vårt nuvarande jordbruk har deklarerat krig mot naturen.
Och det har försatt oss i knipa.
Våra jordar har brukats och förgiftats så att de är bara
några decennier från att ge upp.
Vi har förlorat 80 % av våra insekter.
Vi kan inte fortsätta så.
Och regenerativt jordbruk är ett sätt att bruka jorden
genom att kopiera naturen.
- Men det är inte ekologiskt. - Nej.
Ekologiskt jordbruk innebär att inte använda kemikalier.
Medan vi försöker utvärdera varje åker
och ta reda på vad den behöver.
Så om vi tog en planta och analyserade den
och den visade vad den saknar,
bor, magnesium eller nåt annat specifikt,
kan vi gödsla enligt behovet.
Istället för att bara dumpa
tusentals kilo på åkern, vilket är...
Det är vad vi gör.
Vi fyller bokstavligen upp ogrässprutan med litervis av kemikalier
för att bespruta alla åkrar.
Andy förklarade sen att målet med regenerativt jordbruk
var att kopiera hur naturen gillar att blanda.
Nåt som man aldrig ser i skogen eller ens längs en häck,
eller i nån naturtyp, är bara en typ av växt.
Naturen tillåter aldrig att bara en växt tar över ett stort område.
Om du under ett år av torka, som i år,
ser på det som klarade sig, så är det häckarna och skogsmarkerna,
områdena som är orörda.
- Du menar de som förblev gröna? - Ja.
Grejen är, som häckarna och skogen bevisar,
att när det fungerar, så behöver man inte tillföra nåt,
för naturen tar hand om det.
Så vi måste komma ifrån monokulturer.
VAR UPPMÄRKSAM
DET HÄR ÄR VIKTIGT
Ni föreslår att vi sår vete tillsammans med nåt annat
på samma åker, samtidigt?
- Absolut. - Ja.
Så tanken är att vete och bönor är en bra startpunkt...
- På samma åker? - På samma åker.
Det är två saker som sker då.
Det ena är att kväve från atmosfären, som det finns oändligt mycket av...
- Det är 80 procent. - Ja.
Bönorna fångar upp det och drar ner det i jorden
där vi behöver det för att ersätta konstgödsel. Men...
Gör bönorna det?
Ja, de fixerar kväve.
Så genom att så två olika växtfamiljer på samma åker
påbörjas processen att ge jorden mikrober
som den behöver för att återhämta sig, med olika växter.
Men avkastningen kommer att bli låg.
Ni kan inte odla lika mycket bönor som om ni odlade bara bönor
eller om ni hade bara vete.
Här är grejen.
Avkastningen från den åkern kommer att bli högre.
- Jaså? - Ja.
Jag förstår vad du menar.
- När det gäller nettomarginalen. - Ja.
Ja. Det kanske blir mindre avkastning när det gäller vikt,
men om man räknar bort utgifterna,
till exempel stiger priset för konstgödsel hela tiden,
blir marginalen högre.
Plus att man gör marken friskare
så att man kan fortsätta bruka marken.
Om man fortsätter med samma system
som baseras på kemikalier, är det troligt
att man om bara några generationer
inte längre kan producera mat.
Så om man, istället för att se avkastning
som vikten på skörden från en åker,
ser det som pengar...
För allt vi pratar om är hur många ton vi får per hektar.
Om vi börjar prata om hur många pund, shillings och pence per hektar...
- Ja. - Jag gillar hur det låter.
Ja, för du måste inte ge
herr CF Industries 100 000 pund för konstgödsel.
Precis.
Sen kom det verkligt övertygande.
Andy och George garanterade att köpa
all skörd som odlats med deras metoder till ett premiumpris.
- Ja, visst. - Köper ni det?
Vi köper till ett bra pris.
- Okej. Ännu bättre. - Ja.
Ni köper för mer än jag skulle få av en vanlig spannmålshandlare.
- Ja. Absolut. - Ja.
Vem säljer ni det till?
Vi har idag runt 250 regelbundna kunder.
Och det är alla möjliga, från små hembagerier
till Marks & Spencer's.
- Marks & Spencer's? - Ja...
Marks & Spencer's. Så mjölet ni säljer till oss kan hamna på M&S.
Charlie och jag var sålda på idén.
Så jag överlät en av åkrarna till Andy
för att se om hans nya jordvänliga system skulle fungera.
Och nu fick jag hoppas att Kaleb inte hade nåt emot det.
Det gör mig förbannad att se honom där.
Du vet inte vad han sår. Han har vete och bönor.
Jag ser en bönpåse.
Ja, han har vete och bönor i sin utsädesbehållare.
Men det är min åker. Jag har sått den åkern i minst sex år.
Då slipper du i år, för nu gör han det.
Han sår med såtallrikar.
- Det kommer inte att fungera. - Varför inte?
Titta där. Vad ser du?
Lera.
Nej, det andra i leran.
- Stenar. - Ja.
Vet du hur såtallrikar funkar? Vi har billar av en orsak.
De flyttar på stenarna och sår sen fröet.
- Ja. - Ja? Placera en tallrik över den
så kör den över stenen och sår rakt ovanpå stenen.
- Gör den? - Ja.
Han är nog van vid stenfri jord.
Jag tog sen på min Boutros Boutros-hatt,
eftersom det var dags för dem att träffas.
Var snäll. Var inte grinig som en unge.
Andy, Kaleb.
- Läget? - Kaleb, Andy.
- Bra. - Han är ivrig.
- Trevligt. - Han är så ivrig, för...
- Han ser ivrig ut, ja. - Nej, för...
Här kommer nån annan.
- Hej. - Har du sått med planteringsspade?
- Sprätter omkring som en höna. - Ja.
Det första han säger är att du använder såtallrikar
- som inte funkar på den åkern. - Jaså?
- Det är mycket stenar. - Ja.
Tror du det funkar?
Jag håller med om stenarna.
Grejen med såmaskinen är att den sår två saker på samma gång
och lägger ner en probiotisk vätska samtidigt som fröet.
Om vi kommer förbi stenarna, så får vi jobbet gjort.
Vad är vätskan till för? Gödning?
Nej, för vi försöker att...
Vi ska försöka få liv i jorden på den här åkern och...
"Liv i jorden." Den är vid liv.
Menar du att om jag odlade den biten och du den här och sår...
...det du gör här, att du får bättre avkastning än jag?
- Nej, nej. - Okej.
Skulle du tjäna mer pengar än jag?
Vi går tillbaka ett steg, för om...
- Som att prata med solen. - Vad sa du?
- Om... - Min nacke.
Ska jag ställa mig där?
- Ja, om det går bra. Det är bättre. - Så ja. Ja.
Jag såg dig hälla två... Sår du vete?
Och bönor.
Hur skördar du det utan att förlora nåt?
Man ställer in så att man inte förlorar nåt.
Det går genom en rensare som sorterar skörden.
Och det kostar också mer.
Men du behöver inte bry dig om det, för en del av dealen är
att vi tar hand om både vetet och bönorna och sorterar dem.
- Det gör de. - Köper ni dem?
- Ja. - Ja. Och de betalar premiumpris.
Okej då.
Nästa fråga. Var du med i ett band?
- Jag var med i ett band. - Det märks.
För att?
För du lämnade traktorn igång och slösar bränsle.
Det var nu sent i november
och jag hade begravt mig i min senaste läxa.
Yorkshire-gris. Vem tittar du på?
För trots Charlies protester köpte jag några grisar,
och de skulle komma om bara några dagar.
Korrugerad plåt.
Som ett resultat måste jag bygga tre stora hagar i potatisåkern.
Det var mycket jobb och jag behövde experthjälp.
Kaleb är sjuk.
Okej.
Jag trodde att första regeln om jordbruk är att man går till jobbet. Punkt.
Det är en jobbig förkylning.
- Ja, men det är en förkylning. - Den är hemsk.
Ungar...
Kan du köra teleskoplastaren? Det är en nödsituation.
Titta här.
Diddly Squats tunga artilleri i aktion.
Jäklar. Vind.
Nej! Jag har ett eget segel.
- Har du hört om grisarna? - Nej.
Rasen heter Shandy and Blacks.
Och de kommer från, ser du skogen där?
Ja.
De kommer från Wychwood-skogen.
- Du skojar. - Nej.
För några år sen fanns det bara en mansgris kvar.
- En galt? - Ja, bara en i hela världen.
Är det sant?
Ja, och den räddades av en gård i Dean.
De tar tillbaka den.
Så jag bestämde mig för Shandy and Black.
Det låter som nåt
en kvinna skulle dricka på en pub på fredag kväll.
- Åttiotre meter? - Där.
- Det här är det andra hörnet. - Såja.
Titta, en bonde. På jobb.
Möjligen med en lätt förkylning men kan jobba ändå.
När vi hade mätt ut hagarna var nästa jobb att installera stängslet
med en stolpdrivare som jag hade snattat från Kalebs gård.
Så.
- Vi ska placera den pinnen... - I mitten.
- ...i där. - Okej.
- Är vi nöjda? - Japp.
Snyggt.
Kan du tänka dig att placera nåns huvud där?
- Borta. - Gangs of London.
Det skulle passa i Gangs of London.
Vi gör Gangs of Chipping Norton.
Lägg folks huvuden här.
- Ska de vara var tredje meter? - Ja.
Det regnar nu och är officiellt kväll.
- Jag har räknat... - Japp.
...och vi måste slå ner 75 stolpar
innan vi börjar sätta upp själva stängslet.
Vi är inte snabba. Men det är första dagen.
- Sant. - Vi kan vara stolta.
TVÅ DAGAR SENARE
Okej. Vi ska trä den här igenom.
- Ja. - Okej.
Det var coolt.
Okej, då kör vi.
När jag kör framåt, blir det spänt.
Nej, nej, nej. Jeremy!
Du drog ner den.
Va? Drog ner vad...
Jag skrek åt dig och du hörde inget.
- Vad har jag dragit ner? - Du drog ner den första stolpen.
Idiot.
Drog upp alltihop.
Du ska titta på mig.
- Kunde ha använt telefon. - Skyll på varann.
Det är inte det.
Jag försökte se till att den inte hoppade av.
Skylla på varann?
Vi får sätta hörnstolpen i en...
Hur ska vi... Det här är ett större problem...
Nej, sluta. Bara en stund.
Hörnstolpen måste vara där för att vara i vinkel.
Och vi har gjort jorden lös.
Det har vi.
När alla stängsel var uppe,
upptäckte vi att vi hade gett oss själva ett problem.
Vänta. Nu tänker vi på det här.
Har du öppnat den?
Japp.
Så vi måste öppna den här först. Vi måste ta av den här.
Om vi öppnar den här först...
- Nej, det är... - Vi sabbade det.
Jag vet. Den borde ha varit...
- Ta av den. - Ja. Titta.
Trots motgångarna lyckades vi, utan Kaleb eller Charlie,
göra färdigt hagarna.
Och sen måste vi börja med grishyddorna,
som kom med nåt jag inte gillar,
en bruksanvisning.
Härifrån och hit på...
- Lägg av, på 30 minuter. - Vad är...
Den ska vara där, så där.
- Ja? - Ja. Okej.
Det är som IKEA, men för grisar.
Ja?
Ja.
Är den på... där den är målad?
- Okej. - Perfekt.
- För tusan. - Är den här...
- Vad? - Det finns ingen dörr.
- Vi ska använda den. - De ska vara där.
Jösses.
Då så.
Jag tog upp den som stod närmast, men den var utan dörr...
Grisar behöver dörr.
Vi måste väl svänga på den?
- Det tog inte en halvtimme precis. - Nej.
Sansa. Arya.
Jag går baklänges.
Sansa, Arya. Kom hit.
Sansa, Arya. Hundar.
De är här.
Sitt.
Sitt, Arya, sitt.
Sitt.
Herregud.
Okej, den är ganska stadig.
Det är bra. Vi tar en. Nästa.
Jag minns inte hur många dagar det tog att bygga grisimmigrationscentret,
men nu är vi nästan klara.
Japp.
Perfekt.
Jag känner mig ganska nöjd.
Om nån grisbonde tittar, kan de skriva till mig...
Märk kuvertet: "Ja, vi var också imponerade."
Diddly Squat farm, Chipping Norton, Oxfordshire.
Men trots våra ansträngningar
var grishotellet inte riktigt färdigt när våra gäster kom.
- Jag är Jeremy. Hur är det? - Hej, Jeremy.
- Det här är Lisa. - Hej.
- Hur mår du? Hej. - Trevligt.
- Detsamma. - Hej.
- Jag är Peter. - Trevligt.
- Josh. Trevligt. - Hej, Josh, hur är det?
- Vad har vi här? - Grisskivor.
- Vad är de till för? - För att få in grisarna i hagen.
Så att de inte smiter.
- De använder skivan, okej. - De är perfekta.
Vi kan inte ha koppel på dem.
Jag har sett Babe.
Jag vet hur det funkar.
Nassar.
- Hur gamla är de här? - Runt ett år.
Kallas de för smågrisar? Eller gyltor?
Ja, från smågrisar till gyltor.
Jag kan inte bärga mig. Kommer de ut?
Ja.
Här kommer de.
Duktiga grisar.
- Gå. - De är fantastiska.
Se på dem. Så sällsynt ras.
Hur gamla är de?
De är snart ett år.
Jag älskar deras sockor.
Jag vet.
Men det finns en... Större gris.
Mycket större gris på gång.
Varför är den så stor?
Hon är äldre.
Hur gammal är hon?
Hon är en avelssugga. Runt två år.
Så hon har haft ungar. De har inte träffats.
- Har de inte? - Nej.
Så de måste reda ut vem som bestämmer.
Jag håller undan de här.
Och de är alla flickgrisar.
- Alla är flickgrisar. - Ja.
Ser du raggen de reser?
Som en hund.
Det är så man vet att de är sura på varann.
Och de gillar inte varandra, för...
De har inte träffats.
De blir snart vänner.
- Slagsmål! - Flickor, var snälla.
- Det här är inte rätt. - Hon är mycket större än dem.
Men de har varandra, så de står på sig.
Ska vi starta elstängslet? Så där.
- Nu är det på. - Så.
Det är på. Om de rör det nu...
- Så där ja. - Det funkar.
Elstängslet är definitivt igång.
Ja.
Sen var det dags att placera kultingarna i sin hage.
Vänd in här för dig.
Jag ser fram emot det här. Det här blir kul.
Kom, små nassar. Välkomna till Diddly Squat.
- De är så fina. Nej, stanna. - De är fantastiska.
Ja. De är underbara.
Piggly Squat. Så heter flocken.
Det var en kul grej att säga.
När solen lyser på dem ser de metalliska ut.
Ja. Kastanjebruna. Som hästkastanj.
Ingen här minns NSU Ro80.
Det fanns en bil som hette NSU Ro80.
Man kunde få den bilen i exakt den färgen.
- Jaså? Ja. - Ett slags metallisk bronsfärg.
Ja.
- Han har redan hittat potatis. - Ja.
Ja. Där försvinner den.
Se vad de springer. De gillar det.
- Ja. - Titta.
Lisa är utom sig.
De är så söta.
Visst är de underbara?
Potatis?
Se vad galna de är.
Det är bara lunch.
Det finns lunch överallt.
De följer varandra. Så söta.
Den tror att den är en hund.
Vad gör du här?
Ska de vara här i några månader och sen till skogen?
Ja, de får vara här under vintern...
- Hej, flickor. - ...och äta upp all potatis.
- Sen får de flytta. - Piggly Squats.
Till slut fick vi släppa den sista gruppen grisar
in i hagen där det skulle bli sex.
De här ska i mittenhagen, en sugga, en gylta och en galt.
- Suggan har fått kultingar, eller hur? - Ja.
Inte gyltan.
Mabel kan vara lite fräck.
- Är Mabel suggan? - Ja.
- Kom, Sarah. - Kom, Sarah.
Kom ner. Kom, grisen.
Jag vet att galten heter...
- Ajax. - Ajax?
Ajax.
Så där ja.
- Han är en ung galt. - Ja, det är han.
- Han är inte så stor som jag trodde. - Han är ung.
- Där går han, titta. - Såja.
Hallå. Titta. Det är mötet mellan...
-"Hejsan, sjöman." - ...Sarah and Ajax.
Kärlek direkt.
De kysser varann.
Men vi hade ingen tid att njuta av Mills & Boon-ögonblicket...
...för vi måste bygga trions grishydda innan det blev mörkt.
Här kommer ert hus, Ajax, Sarah och Mabel.
Om vi hör ett stort klonk, kanske den krossat en gris.
Det är bra.
Det är nu mörkt.
Okej.
Suggan går nu in till Lisa.
Vad äter hon där. Ser ni?
Åh nej. Lite oroande, här kommer galten.
- Det är... - Nej. Nej, inte allihop.
Jeremy!
Jisses.
Piggly Squat-grisarna börjar göra sig hemmastadda.
Medan jag fortsatte med bondelivet,
som den här veckan inkluderade ett av Charlies tråkiga möten.
Om vi vill plantera skog,
så finns Woodland Carbon Code.
Så sammanfattningsvis kan vi göra det till ett naturbete.
Säga till DEFRA att vi vill det.
Skicka in det före slutet på mars. Så, mycket...
...några procent av deras inkomst
till miljö, social, och ESG,
speciellt livsmedelsindustrin. De har alla...
Efter att jag vaknade, två dagar senare,
skulle jag skicka det dyrbara speltvetet till kvarnen.
Jag kan lasta den här spannmålslastbilen själv.
För Kaleb är fortfarande en millennial.
Så där ja.
Kan vi klippa det?
En vecka efter att grisarna kommit tog jag med Lisa till dem,
för mina avelsplaner hade stött på ett hinder.
Det stora problemet jag har är att när man ser galten bestiga suggan...
Hur ska jag säga? Han når inte.
- Måste du hjälpa honom? - Han är mycket mindre än hon.
- Ja. - Så när han bestiger henne...
- Ja. - Hans penis...
- Japp. - ...räcker inte till
för att nå in i henne. Så...
Jag är säker på...
Det finns väl ett sätt att fixa det?
Hej, grisarna.
Lyckligtvis kom vi precis i tid
för att se den lilla galten göra ett försök att bestiga den stora suggan.
Där försöker han.
Men här är problemet.
Se vad mycket mindre han är.
Han är för liten.
Den når inte in.
Stick in den. Den är inte inne. Den är inte inne, din idiot.
Den kommer inte ut heller.
Hans snopp har ramlat av. Hans snopp kommer inte ut.
Kom igen.
- Jag vet inte vad man kan göra. - Hon är tålmodig.
Hon vill... Hon är desperat, men han måste röra benen framåt.
Det var det värsta ligget nånsin.
- Han vill desperat... - Hon knuffade honom...
Nu har du gett henne en stöt.
Han säger förlåt.
Vi beslöt att lämna honom i sexhagen i en vecka till,
i hopp om att han skulle reda ut det där med blommor och bin.
Därför kunde vi fokusera på annat,
vilket var bra, för några dagar senare
kom Jeremy, en bonde i närheten, med några gamla vänner.
Så där ja. Titta vem det är.
Hej, fåren.
En stund som blev bara lite förstörd av en social miss.
- Hej, Jeremy, den yngre. - Hej, Lis. Hur mår du?
- Hur mår du? Bra. - Ja?
- Grattis till giftermålet. - Tack.
- Jag visste inte. - Vi var bjudna på bröllopet, älskling.
- Jag visste. - Ja.
Hur går det?
Sen var det dags att förbereda ladan
där våra återstående kor skulle bo under vintern.
Ännu ett jobb där Kaleb var misstänkt frånvarande.
- Han är helt frisk. - Ja.
Han har nu tagit semester.
Skojar du? Hur länge då?
- En vecka. - Va?
- I Cornwall. - Jisses.
Han får näsblod, för det är mer än en km från Chipping North.
Men han är borta. I det här vädret.
- Han tror nog... - Ja.
Hans sida av gården, odlingssidan...
Han kan inte göra nåt, så han åker på semester.
- Han är ju driftschef. - Men vår sida av gården,
den vinstgivande sidan...
Vi får göra allt jobb.
Hur funkade världen utan teleskoplastare?
Jag vet inte.
Ja, framåt.
Ja!
Kom nu, kossorna.
Här. Försiktigt. Här.
Titta, ert hotell.
- Här. - Gå nu.
- Japp. - Nej...
Det är den.
Oj. Hurra!
Jag släpper ut er om fem månader.
Titta där, herr ko.
Okej, vi är klara.
Rätt så idylliskt.
Du ser god ut.
Vi fick anta att medan allt detta pågick,
så hade galten gjort sitt i sexhagen.
Och att vi nu kunde presentera honom för damerna i hagen bredvid.
Hej, nassarna.
Det visade sig bli
en av de blötaste och mest förvirrande timmarna i hela mitt liv.
Nu börjar det regna igen. Nu.
Okej, Annie Lennox.
Det här är som Tetris. Var ska...
- Det öser ner nu. - Okej.
Ja.
Nu regnar det hårt.
Fort. Gör det!
- Fortsätt. Ja! - Ja!
Bra gjort, Lisa. Bra gjort.
- Det sitter fast i elstängslet... - Du måste...
Kan du hindra att grisarna kommer ut?
Visst, det är bara ett lätt regn.
Det funkar inte.
Det har du rätt i.
- Du måste... - Vi mätte fel, eller hur?
Nej, det gjorde vi inte.
Okej, öppna den fort.
Öppna den.
Och jag hämtar galten, utan...
Vi behöver bara den med penis.
- Okej. - Inte hon.
Så där ja. Gillar du kakor?
Fan! Nej! helvete!
- Varifrån kom den? - Va?
En till av gyltorna kom in.
- Vilken är det nu? - Vilken var det?
Den där?
- Ja, den. Den lilla röda. - Den lilla? Vi måste få tillbaka den.
Jisses. Jag hatar bondelivet.
Kom igen.
Nej, nej, stoppa den. Stoppa den!
Gå. Nej, stanna. Du, stanna. Stanna!
När jag försökte ta den unga gyltan, blev den äldre grisen sur
för att hennes pojkvän var intresserad av ett magrare alternativ.
Nej, nej, stoppa den. Hon är svartsjuk.
Han kommer att sätta på henne.
Han är på redan.
Men den stora suggan vill bli påsatt. Titta.
Jag tänker att om jag låtsas sätta på henne här,
- så låter hon den vara. - Ja, vi får låta den här...
Titta. För hon är... Hon är svartsjuk.
Enda lösningen var att distrahera den äldre suggan
med nåt bättre än sex.
- Ta en nötkaka. - Nej, hon... nej.
- Titta. - Hon vet inte att det inte är galten.
Jag försöker se... Ja, hans snopp är framme!
- Okej. - Hans snopp är framme.
Och inne. Den är inne.
- Hon vet inte. - Låt honom bli klar.
- Nej, men jag... - Nej, låt honom bli klar.
Ta kakorna, älskling. Ta kakorna!
Till vilken?
Den här!
Hon är fascinerad av alltihop.
Titta... Sätt inte ansiktet i det.
Jisses. Här, ta en kaka.
Herregud.
Det här är det längsta... Kom igen.
Jeremy, du borde göra det här.
Är han inte klar än?
Jeremy, kan du vara på hennes rygg?
Så tar jag kakorna.
- Kom här. - Ja.
Hon måste tro att hon har sex.
Och jag får henne att tro det, enligt min bok.
Hon äter en kaka och har sex samtidigt.
Och hon föredrar kakor.
- Här, kaka, kaka. - Kan du skynda på?
Ärligt talat.
Ung kärlek. Lika fint och romantiskt som Barry White.
Nej... Lisa, var uppmärksam på grisen!
- Kakor, kakor. - Hon går efter...
Dra inte ut den!
Han måste vara klar strax.
Han är klar. Massor av sperma.
Nej. Nej, nej.
Korkskruven har åkt in.
Okej, fort.
Till slut fick vi alla grisar
på rätt ställe där de skulle vara.
- Och jag kunde slappna av. - Okej.
- Det kommer att bli... - Fan.
- Ja... - Vad fan?
Vad tusan är det där?
Har en gris spytt i min ficka?
Du måste skämta.
- Titta. - Vad i...
Vad i hela världen är det?
Är det...
För sjuttsingen.
Det hade gått nästan två månader
sen den andra Donnie-pojken hade sått vetet och bönorna på åkern.
Charlie tyckte att vi skulle kolla hur det regenerativa jordbruket gick.
Så får jag fråga, Charlie, allt som liknar gräs...
- Japp. - ...är inte gräs. Det är vete.
Ja, det är vete.
Och de här är bönor.
- Vilka bönor? - Titta, jag drog upp rötterna.
Det är spännande.
Kaleb sa att det inte skulle funka.
Att sådden inte skulle funka.
- Det har det gjort. - Ja.
- Det ser riktigt bra ut. - Ja.
Vem trodde att Groove Armada skulle göra ett så bra jobb?
Det är okej.
Och sen...
Titta, inga sjukdomar.
Titta på alla maskar.
Det är nog det han blir glad över.
- Vem? Han? - Ja. Daggmaskar.
Vet du vad det här bevisar?
Att du drog upp en frisk planta,
- som jag inte får betalt för. - Den har knölar.
Vi ska ha en biologilektion.
Det finns knölar här.
Och det är där som magin sker i baljväxten,
där den gör kväve från atmosfären
och lagrar det i plantan.
- Det är väl det vi försöker göra? - Ja.
Inte i plantan, utan tillbaka i jorden.
Det går inte tillbaka i jorden förrän vi dödar den.
- Jaså? - Ja, de har blivit rosa.
- Ser du hur rosa de är? - Ja.
Det betyder att de är aktiva.
Bakterierna här inne gör kväve.
En man från Groove Armada gör kväve i min jord.
Ingen har nånsin sagt det förut i en mening.
Charlie och jag åkte sen till kontoret
för att diskutera fullmäktiges stängningsbesked...
STÄNGNING
...som inte bara stängde restaurangen,
utan också gjorde det nästan omöjligt att driva gårdsbutiken.
De ville att vi skulle stänga baren
där kunderna köpte min Hawkstone-öl.
De ville inte att vi skulle parkera bilar på åkern
och sa att bajamajorna måste bort.
- Hejsan! - Värst av allt,
de insisterade på att vi skulle stänga hamburgergrillen.
En burgare, två tryfflar, en chili.
- Ja. - Tack så mycket.
Vilket nu var det enda realistiska sättet att sälja vårt kött.
Tack så mycket. Tack.
Restaurangen trodde jag inte att vi skulle få tillbaka.
Men vi måste göra nåt för att skydda butiken.
- Gårdsbutiken. - Gårdsbutiken.
Vi har några beslut att ta.
Okej.
Om de genomför stängningen och hindrar parkeringen,
förbjuder de parkering på vägen,
och vi kan inte sälja nåt mer än ett äpple.
Så jag funderade om vi skulle försöka flytta gårdsbutiken hit?
Det ligger utanför Chadlingtons kommun.
Och viktigare är att den biten inte anses vara en naturskön plats.
Nej.
Så om vi lägger den där?
Eller så stänger vi den här
med stora förluster efter allt vårt jobb,
med att dra in el, och installera bajamajorna,
cementgolvet, allting.
- Bygga upp själva butiken. - Ja.
Så vi säger till fullmäktige:
"Vad tycker ni, om vi flyttar butiken högst upp på gården?"
Jag förstår logiken men...
Det kom ett "men".
Det finns ingen garanti för att de ger lov här.
Så vad vi ska göra är...
- Personligen... - Bestrida det?
Att bestrida är inte rätt ord.
Det är ett känsloladdat ord, men vi borde
lämna vår åsikt på ett sansat, logiskt,
- objektivt sätt. - Okej.
- Och sen kämpa mot jävlarna. - Vilket vi inte gjort.
Slå ner dem i marken som tältpinnar.
Med vissa av deras punkter måste vi nog vara
- hårdare än andra. - Inte bara dåligt.
- Ja. - Och sånt som...
Bajamajorna.
- Ja, vi... - De säger att vi inte får ha dem.
Så om du är butiksflicka och inte får gå på...
- Då finns inget dass. - Eller butikspojke. Vi har båda.
En kille kan gå bakom en buske, inte en tjej.
Men om man behöver gå på toa
- får man ta bilen. - Ja.
- Stänga butiken. - Köra hela vägen.
- Det är ett problem. - Ja.
Jag tycker att vad vi borde göra...
Inte flytta den.
- Inte flytta. Tala med en advokat... - Inte bestrida, men...
...och komma med ett robust, objektivt svar.
Robust?
Ja.
Jag har tittat på Yellowstone.
När de blir missnöjda, mördar de,
tar dem till en annan delstat och kastar dem i en ravin.
Jag har sett den scenen många gånger.
Charlie gick till sitt eget kontor och började jobba på en överklagan.
Medan han gjorde det gick Lisa och jag tillbaka till den leriga grisuppfödningen.
Titta på det där.
Nu sitter vi fast.
- Du sitter fast i leran. - Den kommer inte att röra sig.
- De kommer ut för att se showen. - För att skratta.
Titta, de är alla...
Titta på dem. De är så roliga med sina små öron.
- De har stora öron! - De kommer att stå och skratta.
- De växer så fort. - Det gör de verkligen.
Vi får nog acceptera att den här stannar här
tills det blir frost, eller
nej, jag hämtar traktorn så att vi kan dra upp den.
När jag återvände med Lambon fick Lisa och jag en överraskning.
Hej, Lisa.
Hej, K!
Bra semester?
- Judith, du är tillbaka! - Ja.
Judith?
- Judith Chalmers. - Vem är det?
- Semesterperson. - Jag har varit på semester en gång.
Vad tycker du?
Inte illa, va?
Inte illa?
Ja, titta.
Sist jag såg den här åken, var det en potatisåker.
Men titta nu. Det är en stor grisuppfödning.
Det är fint, eller hur?
Lyssna nu.
- Vem fan satte upp stängslet? - Det gjorde vi!
- Vilka vi? - Lisa och jag.
I ösregn. På kvällen. Vi gjorde all stängsling.
- Titta på det. - Vad är det för fel på det?
För det första är alla stolpar i olika höjd.
Det spelar ingen roll, Kaleb.
Det gör det! Och där är vägen. Jag kan inte...
Var inte så petig.
- Vad är det med vägen? - Alla kan se det. Det ser hemskt ut.
- Lyssna... - Titta! Titta längs den linjen.
Använde ni ett riktningssnöre?
- Va? - Använde ni riktningssnöre?
Vi hade inte tid för det.
Vi var verkligen... Vi fick skynda oss.
Men vi gjorde det.
Ingen har rymt. Vi har en skylt längs vägen:
"Kaleb byggde detta stängsel."
- Det är fantastiskt. - Det...
- Så... - Grisarna är så fina.
Låt mig förklara.
- Bara för att... - Nasse.
- Jag har läst en bok. - Vi har smågrisarna här.
- Ja. - Vi har galten
och två suggor här och så...
Men vi började där och sen satte vi honom där med de tre suggorna.
Under hans... Vänta.
Så han har nu varit på alla.
Det har pågått en grisorgie.
- Ni satte galten här... - Ja.
Och efter en vecka satte ni den med de andra.
Ja.
Vad är det?
Nej, du skämtar. Du skojar.
Säg att du ljuger.
Nej.
Har du räknat deras spenar?
- Nej. - En gris har typ 14 spenar.
Ja? De får 10-14 kultingar.
Jag har gjort det.
Ja, men du... Man delar upp det lite.
Man tar inte 50 kultingar på samma gång.
Du kommer att ha 50 små kultingar som springer omkring samtidigt.
Ärligt talat.
Fan. För tusan.
NÄSTA GÅNG
Jag skulle vara försiktig med att göra nåt här.
Jippi!
Jag har aldrig sett sån inkompetens.
Jag är... chockad.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis
Kreativ ledare Monika Andersson