KAPITEL 20 SØNDERKNUSENDE
LISAS KAMERA
Sansa, plads.
Plads. Nej. Kom her.
Pis.
Piggly squats.
Hej, grisebasser. Hvordan har I det?
Grisebasser.
Der er hunnerne. De er meget legesyge.
Det er drægtige mødre.
Det var tidligt i marts, og eksplosionen af nyfødte Piggly Squat-smågrise
kunne ske når som helst.
Skal du til at føde?
Og eftersom det var marts, havde Kaleb travlt med forårsafgrøderne,
og jeg kom på en idé, som jeg tænkte, kunne hjælpe ham.
Vi løber tør for plads. Og hvad er der herinde?
Gødning.
Hvad fanden?
Jeg har købt en hovercraft.
Fortæl.
Som du ved, elsker jeg hovercrafts.
Planen er... Han ved intet endnu.
Du er chokeret.
- Lidt. - Den er til dig.
Og hvor underligt det end lød, var det faktisk ikke vås.
LANDBRUG MED HOVERCRAFT
Hovercrafts forsøger sig som landmandens bedste ven.
Der er ikke mere dødvægt på akslerne,
og fartøjet bevæger sig let over det værste mudder.
Derfor kan landmanden arbejde, når han vil,
hvilket ville være umuligt med en almindelig traktor.
Håbløst. Den er kørt godt og grundigt fast.
Rolig nu.
Du må få dig en hovercraft.
SLUT
Min plan var enkel.
Hvis vi brugte en hovercraft til at sprøjte gødning...
Perfekt.
...så kunne vi droppe de spor,
som normale sprøjtemaskiner bruger.
Så vi kan plante afgrøder, hvor sporene normalt er.
Jeg regnede på det i aftes.
Ved du, hvor mange kilometer spor vi har?
- Hvor mange? - Syvogfirs.
- Hvad? - Syvogfirs kilometer spor.
Og de er så brede. Så det giver...
Jeg regnede på mistede afgrøder.
Det er £5.200 om året.
Og med den her er der ingen spor.
Jeg måtte selvfølgelig forklare Kaleb, at betjening af en hovercraft
er lidt sværere end at køre traktor.
- Du har to motorer. - Ja.
Det er din løftemotor. Det fylder skørtet med luft.
Og når du har det løft,
starter du den højre motor.
Det er gassen.
Er det ikke bremsen?
Nej. Du har ingen bremser.
Og her er dit styr.
- De drejer flapsne bagpå. - Okay.
De gør ingen forskel.
- Okay. - Absolut ingen forskel.
Hvis du gør det ved en forhindring, rammer du den.
Du skal læne dig. Så dybest set kører du sådan her
og læner dig sådan her...
- Og det styrer den? - Ja, til højre.
Og så læner nu dig sådan...
Læg så meget vægt på, som du kan...
- Og det styrer. - ...og det styrer den sammen med...
- Det. - ...styret.
Men effektivt har du hverken bremser eller styring.
Må jeg prøve den først?
Ja, det er nok en god idé.
Det er så rart at instruere dig.
Den kører...
...læn dig.
Vent. Jeg læner mig.
Gud!
Du skal køre ligeud.
Udueligt. Så lige som en rundkørsel.
Jeg... drej!
Læn dig!
Læn og giv gas!
Min unge lærling klarer sig godt.
- Jeg har styr på det. - Ja.
Han er faldet af.
Jeg er ikke god.
Kom nu, din klovn.
Jeg skal lære lortet, jeg skal sprøjte.
Drej, drej, drej.
Se, den glider bare over hveden.
Drej, drej, drej nu.
Vi får sprøjteren monteret og gødningen spredt.
Drej, drej, drej.
Nu skal vi bare lære ham at stoppe.
Efter køretimen var det tid til at teste
hovercraften som sprøjtemaskine.
Du ligner en komplet idiot.
Det er flydende...
Gødning.
Flydende nitrat, som er ekstremt ætsende.
Da Kaleb havde fyldt mine skræddersyede gødningstanke...
SØD MANGOCHUTNEY
...var vi klar til afgang.
Klar?
Jeps.
Fortsæt, min unge lærling.
Den sprøjter, den sprøjter.
Jeg er snart god til det!
Det er ikke dårligt, bare lidt mere til venstre.
Ja, jeg er på vej.
Men efter præcis 75 sekunder...
Kaleb, kommer der noget ud af sprøjten?
Nej.
For helvede, altså.
Er det alt?
Den er tom.
- Hvor stor er marken? - Otte hektar.
Hvor mange gange skal den fyldes med gødning?
Femogtyve gange.
Du laver sjov.
Det vil tage mig omkring otte timer at sprøjte den.
Så otte timer i den her dragt.
Vi holder os til sprøjtemaskinen.
Vil du ikke klæde mig af?
Klip.
Jeg havde brug for større gødningstanke på hovercraften,
hvilket betød, at den skulle have kraftigere motorer
til at klare den ekstra vægt.
Det var et stort job, og der var ikke tid til det,
for næste dag kom vinteren tilbage.
Og næste nat viste vores billeder fra kameraerne i grisehytterne,
at en af mødrene var ved at fare.
Lad os se, hvordan det går.
Se, det er en rigtig smågris.
Det er hendes første.
Jeg tror, vi har et problem.
Bekymret for, at grisen ikke fandt en dievorte,
gik Lisa ind og hjalp.
Gud. Der er en dievorte.
Hun dier. Godt, lille ven.
Det er 10. marts. Det burde ikke være så koldt.
Klimaet ændrer sig. Nogen har brug for...
Nogen bør nævne det, for det er virkelig slemt.
Det er det bedste ved landbruget hidtil.
Hvor mange får vi?
Hvor mange dievorter har den? 16?
- Ja, der er 16. - Så hun kunne få 16 smågrise.
Men glæden blev snart til bekymring,
fordi der gik en time, og der ikke dukkede flere smågrise op.
Kom så, mor.
Én er ikke nok.
Kom nu, du kan godt.
Jeg hørte, at de kom ud som et maskingevær.
Sådan...
Kom så, mor.
Hun kæmper.
Jeg vil sige, det er en gris i nød.
- Dyrlægen svarer ikke... - Velkommen til telefonsvareren...
...ej heller gør Kaleb. Lort.
Men til sidst svarede en af dyrlægerne.
- Hallo? - Hejsa.
Det er Jeremy Clarkson på Diddly Squat Farm.
Hej, hvad sker der?
Vi har en gylt, der har født én smågris for en time og 20 minutter siden
og ser ud til at være i nød.
Der er intet kommet siden.
Er det normalt, eller skal vi være bekymrede?
En time og 20?
Ja.
Det går normalt meget hurtigere.
Presser hun aktivt, eller bevæger hun sig bare rundt?
Ser hun utilpas ud?
Det ville jeg sige.
Men Lisa bliver ved med at sige, at folk ser sådan ud,
eller skabninger ser ud sådan ud, når de føder.
Hun vibrerer og grynter,
og jeg synes, det ser ud, som om hun er i nød.
Men jeg er en mand og aner ikke, hvad jeg taler om.
Okay.
Lisa er gået tilbage efter en gummihandske
og vil gerne række ind og mærke sig omkring.
Ja, det er måske det bedste,
for det er lettere at se, om man kan mærke noget.
Har I noget smøremiddel?
Lisa har noget.
- Det skal ikke i fjernsynet. - Ja.
Hvis hun kan mærke en smågris derinde,
hvis hun kan mærke for- eller bagben,
og det føles, som om de ligger normalt.
Så kan hun trække lidt i dem.
Tak, Jenny. Pas på dig selv.
Jeg har dem, men jeg har...
Perfekt.
Men kan jeg mærke det? Jeg foretrækker dem her.
Lad os komme derind,
- det er næsten to timer nu. - Okay.
- Ifølge Jenny... - Ja.
...rækker du ind...
- Ja. - ...og mærker du ben eller hoved,
kan du lirke den ud.
Hvis den ligger sidelæns, skal vi ringe.
God pige.
Undskyld.
Hun er stoppet, hun er virkelig stoppet.
Okay, jeg er inde.
- Og? - Jeg er inde.
- Gud, de er så langt oppe. - Kan du mærke en gris?
Jeg kan ikke mærke noget.
De er så langt inde.
- Jeg ringer til Jenny igen. - Ring til Jenny.
Nej, det er godt klaret.
Vi kan enten give hende en injektion af oxytocin, som nogle gange hjælper,
eller i mellemtiden kan vi få hende op at gå.
Hvad? Op at gå...
Hvis I prøver at få hende til at røre sig,
kan det stimulere det hele.
Okay, godt.
Det er så koldt.
Kom så, gris.
Det gider hun slet ikke. Hun føder.
Skulle hun bare gå rundt?
Hvis nogen kom med Mac D, mens du fødte,
ville du ikke være fulgt efter.
- Du ville ikke... hun kommer. - Nej, men...
Ufatteligt.
Hun føder faktisk, men hun kommer ud for Mac D.
Jeg bonder med min smågris.
Nej, luk hende ikke ind.
Nej, hun træder på mig!
Nej! For helvede! Hvad sker der?
Jeg kan ikke... Grisen har slået mig. Jøsses.
Jeg var i brydekamp med en gris.
- Ind med dig. - Lisa,
vi skal have hende ud at gå,
det sagde dyrlægen.
Lisa.
Hun har enorme veer.
Hun har gået, og jeg tror ikke...
Hun har ikke gået.
Det ville du ikke sige, hvis det var mig.
Den kommer. Vi har en smågris. Ja.
Det damper.
Hun damper.
Det er en stor gris.
Sådan, kom her.
Kom her, slimede pige.
Det er to.
Der er en prut. Der kommer én til.
- Gør der? - Ja.
Der kommer en gris.
Ja, gris nummer tre.
Lisa, hun hænger fast i sin mor.
- Hvad gør jeg? - Hvad?
Hun sidder fast med en streng.
Det er fint, det er navlestrengen. Det er en del af processen.
- Fortsæt. - Gud, hvor er det sødt.
Tre grise.
En god mor.
I løbet af de næste par timer blev syv mere født.
Og efter en hurtig lur
kom vi tilbage for at se, hvordan det gik.
Godmorgen, grisebasser.
Flot klaret, mor.
- Ti grisebasser. Hvad? - Jeremy?
Jeremy, bevæger den her sig ikke? Kan du gå ind?
Åh nej.
- Nej. - Har de det godt, skat?
Nej, den er også stor og sund. Har du...
Lå hun på dig?
Åh nej.
Lisa.
Hun satte sig lige på én til.
- Hør. - Hun maser dem tydeligvis.
De er perfekte.
Du er en stor, smuk én.
Og du er en sød lille so.
Så vi har to, tre, fire, fem.
Vent lidt, syv, ligger hun på en?
- Der er kun syv. - Okay, det er...
Lort, lort, lort. Hvor er den anden blevet af?
Okay, jeg...
Jeg tror, hun ligger på en af dem igen.
- Okay. - Der ligger én bag ved hende.
For fanden, hun maser dem igen.
- Du er en lortemor. - Der er den.
- Nej, hun er ej. - Jo. Hun lå på en af dem.
- To af dem døde. - Hun er knust.
Der er den.
Tre, fire, fem, seks, syv, otte, de er alle...
- Det er bedre nu. - Ja.
Men du må ikke sætte dig på dine børn.
Er du klar over, at vi har det hver aften i en uge?
Vi har dummet os, ikke?
- Jo. - Ja.
Og præcis, den aften...
...begyndte endnu en so at fare.
Men denne gang til et kuld på kun tre.
Hvordan går det, mor?
Så vi er nu...
Den første fødte ti,
satte sig på to af dem, så vi er nede på otte.
Ni, ti, elleve,
og en er blevet født hernede i morges.
Det er 12.
Hun er så enorm.
Se lige dig.
Klodsede Gris satte sig på to af sine smågrise og dræbte dem.
Schweizergrisen, der lovede at føde ti, 12 eller 16 smågrise,
men kun fødte tre. Og så har vi Kæmpegris.
Det var... hvordan skete det?
Jeg talte bogstaveligt talt med kameramanden i to sekunder,
og så var der én til, da jeg kiggede ind.
Det er en god gris, hun farer godt.
Lisa kom lige i tide til at se Kæmpe presse nummer tre ud.
Der er en til.
Kom så ud.
Sidst på morgenen havde Kæmpe produceret ti smågrise.
Og fordi hun var en erfaren mor, der havde haft kuld før,
lod hun til at vide, hvad hun gjorde.
Godt klaret, mor.
Men da vi tjekkede ind senere...
Vi har fået en, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte, ni.
Fuck.
Åh nej.
Det er ubærligt.
En til.
- Hun har most den, ikke? - Jo.
Så gik vi ud for at se til de andre mødre...
- Og så er det otte tilbage af... - Ja.
Fordi to døde.
- Der er kun syv. - Ja.
Hun kan ikke have dræbt én til.
Åh nej!
For fanden da.
Gud, hvor er det oprivende.
Vi har nu mistet fire smågrise
og tre af de fem overraskelser,
der var kommet til lidt over to måneder tidligere.
De er bedårende.
- Syv smågrise er døde... - Ud af...
Af 28. En fjerdedel af dem er døde.
Hvad gør vi forkert?
I bekymring for, at vi begik en frygtelig fejl...
- Hvordan går det? - Hej.
- Vanessa. - Godt.
...spurgte vi vores naboer, Vanessa og Andy,
der havde været svinebønder i årevis.
Syv smågrise, det er 25 % af smågrisene, der er blevet mast,
hvilket er meget, ikke?
Jo, men hvordan...
- Mødre sætter sig på dem. - Det er ikke ualmindeligt.
De er kendt for at være forfærdelige mødre.
- Ja. - Nogle er værre end andre.
Denne race er klassisk frygtelig.
- Ja. - Ja, og grise i almindelighed.
- De er... - Ja.
En ting ved lyene er,
eller hvis de er i et stort hus sammen med andre søer,
fortæller de andre søer den, der har sat sig på sine smågrise...
- Forresten... - De vil lave ballade.
De lægger mærke til det.
De andre fortæller de dårlige mødre det.
Efter at have behandlet de oplysninger talte vi med Kaleb.
Det største problem er, at smågrisene fryser.
Når moderen lægger sig...
Mor rejser sig og spiser. Smågrisene siger:
"Det er pissekoldt."
De finder hinanden, og så kommer grisen tilbage
og finder varmen automatisk.
Når grisen lægger sig, vil den tæt på varmen.
- Fra grisen. - Forstår du?
- Det var skide koldt i går. - Det er problemet.
Det er derfor, du mister smågrise. Ikke fordi du er en dårlig bonde.
Du er god, og jeg er sød.
- Du er god. - Godt.
Så nu vidste vi, hvorfor smågrisene døde.
Men vi anede ikke, hvad vi skulle gøre.
Og den nat mistede vi en til.
Og vi havde et nyt problem,
for den sidste gravide so
viste ingen tegn på at fare.
Mælken er ikke faldet. Hvorfor er hun så langt bagud?
Måske er hun ufrugtbar.
Hvad med navnet Baron?
Baroness.
- Det er din favorit. - Ja, det er min ven, hun er så blid.
Hun er meget sød.
Hun spiste også meget lidt.
Så vi tilkaldte dyrlægen Jenny.
- Det er vores skidte gris. - Hun er meget sød.
Hun spiser vist ikke så godt, så det kan ikke være godt.
- Det betyder, at det forhåbentlig er... - Ja.
Lisa vil nu sørge for, at den bliver kørt væk i en luksusambulance
og sendt på et slags svineplejehjem med...
...fjernsyn til at streame.
Hun har haft den mad foran sig nu i 12 timer?
Mere? 18 timer, og hun... Hun sidder der og bevæger sig ikke.
Hun stikker tungen ud og tager en smule.
Hun snøfter lidt og spiser ikke.
Ja, så jeg tror...
Der er noget galt.
Hun ser virkelig ikke særlig glad ud.
- Ja. - ...i måden, hun bevæger sig på.
Hendes vejrtrækning er raspende, når man lytter til lungerne.
Så jeg tænker, om hun måske har en infektion.
Så jeg ville nok være tilbøjelig til at give hende antiinflammatorisk
og antibiotika og se, hvordan det går.
Undskyld, skat. Du vil ikke kunne lide det.
God pige.
Okay. Hun er færdig.
Flot klaret.
Hun er gravid, ikke?
Hun ser da tung ud,
hvilket tyder på, at hun måske er gravid, så det er godt.
God pige.
- Tak. - Ring, hvis det ikke hjælper.
Det gør vi.
Mens vi ventede spændt på, at Baroness skulle føde,
var der støre begivenheder under opsejling.
Nede i West Oxfordshire distriktsråd var en regeringsinspektør ankommet
for at afgøre vores appel mod ophørspåbuddet.
DISTRIKTSRÅDSMØDE EMNE: DIDDLY SQUAT GÅRD-APPEL
Vi blev bedt om ikke at deltage.
Så i stedet fokusrede vi hårdt på, at alt i gårdbutikken
var super lokalt, rådskompatibelt og helt ærligt.
Ned, der arbejder for os, som lige er fyldt 16,
det er hans kiks, han laver dem i sit køkken.
Mysli fra pigen nede ad vejen.
Melet kommer fra den mark derovre.
Alt det her er lavet i vores køkken.
SÆBE
Det her laver en nabo.
Det er fra fru Viktor.
Viktor laver vores honning,
og fru Viktor laver sæbe med vores honning.
Det er vores lækre jerky med vores tørrede chili igen.
Vi dyrker flere chilier i år.
De er lavet i Chipping Norton af en lokal bager.
De er lavet med vores hvede.
Her er vores gin, der er lavet i Barford.
Keramikken er lavet af en lokal dame.
Så det er vores chili...
Programmet er kun 40 minutter langt,
- og du har snakket i 28. - Så ti stille.
Lige så vigtig var burgervognens fremtid,
for uden restaurant
var det nu den eneste måde at sælge vores oksekød og svinekød på.
Jeg skal bruge en burger og en trøffel og parmesan.
Tak.
Annie, der driver vognen, havde været til retsmødet den dag
for at bede om at måtte holde sin forretning åben.
Spyt ud. Hvordan er det?
Det er et stort lokale, og bagest i lokalet
er der 12 rækker af nok otte pladser
med en gang i midten.
Så har vi rådet på den ene side med deres juridiske repræsentation.
Og fyren, der præsiderer over det hele,
sidder og kigger ned på dig.
- Har han skæg? - Nej.
Det er godt.
Du går ind, og jeg kom for sent på grund af manglende parkering.
Ironien.
Jeg satte mig ved siden af Emma, der laver mælk.
- Ja. - Jeg har i det mindste en allieret.
Og så sagde han: "Vil nogen fra lokalet kommentere?"
Jeg sagde: "Mit navn er Annabelle Gray.
"Jeg voksede op i et landbrugssamfund.
"Jeg har altid boet på landet,
"og nu driver jeg madvognen bag Diddly Squat,"
hvor der var en slags...
- ...i lokalet. - Omringet.
Jeg tænkte: "Åh gud."
Jeg sagde: "Jeg går op i det.
"I har noget, som kunne være et enormt aktiv."
"Det er ikke perfekt. Jeg skjuler ingen hemmeligheder
"Der er ting at løse, men ingen vil gøre det,
"for ingen ved, hvad I nu vil blive vrede over.
"Giv os infrastrukturen til at gøre det genialt."
De sagde, vi kunne få et toilet, for det var nok.
Vi kunne have ni parkeringspladser, for det var nok.
Byrådsmanden, som jeg har set, siger,
at baseret på ti pladser...
"Alle kommer ind, stiger ud af bilen. Fem minutter på stedet.
"Hvis du vil have noget, skal du være ude på fem minutter."
- Ind og ud på fem minutter. - På fem minutter.
Så hvis en handicappet dukker op,
ved jeg ikke, hvad der sker.
Vi tager tid. "Du har fem minutter..."
Men fik du en fornemmelse af, hvordan det går dernede?
Påstår de stadig, det ikke er en gårdbutik?
Ja, de siger, at folk kommer og køber ting,
men det er underholdning-og fritid.
Det er det, der pisser mig af.
- Jeg går ud og... - Hver eneste ting.
"...Jeg ved, hvor brødet kom fra. Hveden, øllet."
Alt er der. Og jeg kigger ud på jer og tænker:
"Og der er ender al kødet i brød,
"der er lavet med vores hvede."
Det kan ikke være mere en gård.
Indrømmet, da det først begyndte,
tog vi lidt pis på det, men nu...
Og jeg elskede, at rådet sagde:
"Folk kører forbi andre gårdbutikker, som er bedre," og man tænker bare,
- at vores køer fodres med græs... - Ja.
...plejet gennem vinteren med den højest mulige kvalitet.
Og rådet, og det er ikke deres sag at sige:
"Men du kunne gå i en anden butik. De har bedre kvalitet."
Og hvis de lukker dig ned, kan vi ikke...
Hvis du lukker, er vi på røven.
Nå, men tak...
Chadlington fodboldtrøje.
"Min skjorte er bedre end din skjorte."
Den var god.
Lisa. Det er mine vægte fra køkkenet.
- Lisa! - Hvad?
Det er min vægt fra køkkenet.
- Nej, nej. - Jo.
- Nej. - Jo,
jeg kunne ikke finde den. Du har stjålet min vægt.
Jeg skulle måske låne den lidt til grøntsager.
Hvorfor køber du ikke en?
- For den er heroppe nu. - Jeg kunne ikke finde den.
Man vejer ikke en kylling,
- før man steger den. - Jo.
Sig "halvandet kilo", og sæt den ind.
Og så kan du se det.
Det er derfor, din mad giver mig salmonella.
- Så lav selv mad. - Det gør jeg sgu da.
- Så får du ikke salmonella. - Derfor...
Jeg ved aldrig, hvor meget noget vejer.
Jeg tænkte på, hvor den var.
Den er i øvrigt god.
Efter at have fulgt sagen nøje,
regnede Charlie med, at der ville gå uger, før inspektøren tog en beslutning.
Så vi kunne kun fortsætte med landbruget.
Men det kunne vi ikke.
I midten af marts begyndte det at regne.
I dagevis.
Det ramte især Kaleb hårdt,
fordi det var for vådt til at plante hans mest værdifulde afgrøde.
Durumhvede er vores store pengeafgrøde.
Og det kan blive en masse penge i år,
det er potentielt profit og tab.
Vi har dyrket det i to år og set, hvor godt det kan være.
Men irriterende nok skal timingen være perfekt.
Ellers lider det hele sommeren.
Og så falder udbyttet normalt.
Jeg ville gerne...
Det holder aldrig op med at regne, tror jeg.
Den endeløse vådhed betød, at vi ikke kunne arbejde på dæmningen.
Glem det.
Det er meget vand, ikke?
Det har skyllet leret væk, se...
Vi må vente på, at vandet falder...
Ja. Enig.
Jeg vil arbejde.
- Nej, det regner. - Ja.
Men der var gode nyheder fra griseskoven,
for heldigvis havde der ikke været flere døde smågrise.
Baroness havde dog stadig ikke fået veer.
Og trods en uge med antibiotika havde hun det ikke bedre.
Hun sov udenfor i går aftes, fordi hun er så varm.
Hun spiser slet ikke.
- Jeg ved ikke, hvad vi gør forkert. - Noget, ikke?
Jeg følte bare, at det var... Det er hjerteskærende.
Jenny er her.
Stadig syg.
Ja.
- Hun sov udenfor i går aftes. - Ja.
Hendes temperatur faldt. Sikkert fordi hun sov udenfor.
- Jeg tager... - Åndedræt er stadig påvirket.
Vi tager en ny mulighed.
Men det kunne være, at hvis hun blev gravid,
og smågrisene er døde derinde,
udløser det måske ikke fødslen,
men de ligger derinde.
- Og rådner inde i hende. - Nå, hvad gør du i den situation?
Måske prøve at starte fødslen, så hun får dem ud.
Uden mere snak begyndte vi at starte fødslen.
Hvis smågrisene er døde, koncentrerer vi os om hendes helbred.
- Ja. - Og så...
Bag øret, og indsprøjtning.
- Er det det? - Ja.
Så på dette tidspunkt
i morgen skal du give den anden injektion.
Det kan jeg gøre.
Kun lidt. Ikke ligesom antibiotikaene,
- der er tyk. - Præcis.
Der er kun lidt, og det bør gå let.
Det er fint.
Jeg giver hende den her.
Og så om fire til 12 timer burde hun være begyndt at føde.
Sådan.
Gud. Hej, min ven.
Færdig. Jeps.
Sent på eftermiddagen begyndte medicinen at virke,
og hun fødte en smågris, der var i live.
Men der var stadig problemer.
Så hele processen er begyndt.
Hun har født en rigtig lille smågris.
Hun har ingen mælk,
og smågrisen leder efter en dievorte, og der er ingen mad.
Hvordan går det?
Hun har fået én. Hun har ingen mælk.
Se lige.
- Jøsses. - Den er så lille.
Har vi mælkeerstatning til svin?
Det er ikke en sund smågris, er det?
Dyrlægeklinikken.
- Hej, Nathan? - Hejsa.
Det er Jeremy Clarkson på Diddly Squat.
- Ja. - Undskyld ulejligheden.
Både Dilwyn og Jenny er der vist ikke.
- Så jeg forstyrrer dig. - Ja, det er i orden.
Jeg ved ikke, om du har hørt om vores syge so.
Hun født en smågris på størrelse med en mus.
Hun producerer ikke mælk.
Jeg tænkte på, om du havde nogen forslag.
Hvis der ikke kommer mælk ned, producerer hun intet,
så næste skridt er
at flaskefodre grisene med råmælk.
Hvor får vi råmælk fra?
I dette tilfælde ville det nok være nemmest, hvis vi brugte
en slags præfabrikeret lammeråmælk,
så vi sætter noget på klinikken, du kan hente,
og der skal du følge instruktionerne
for at blande det og flaskefodre smågrise med det.
Okay, Nathan. Tak. Farvel.
- Godt, pas godt på dig selv. - Farvel.
Et medlem af filmholdet hentede mælkeerstatningen,
og så kom Kaleb...
- Prøver hun stadig at presse? - Ja.
...ligesom Baroness fødte smågrise nummer to.
Ja.
Ja. En til.
Er det en til?
- Ja, vi har en til. - Er den i live?
Ja, sådan der.
- Er den endnu mindre? - Jeps.
Den er utroligt lille.
"Jeg er pissesulten!" Det tror jeg på.
Den her er svag som bare fanden.
En af dem er svag som bare fanden.
Jeg har... Den lille?
Nej, den større. Og hun kan ikke åbne munden.
Hovedet slasker bare rundt på dievorten.
Heldigvis var mælkeerstatningen klar.
Okay. Flot.
- Sådan. - Næsten...
Godt.
Det er perfekt.
Du er en stor, stærk gris.
Du er snart på benene.
Så kom Nathan og begyndte at udføre mirakler.
Vi har én.
- I live? - Ja, i live.
Her kommer én til.
- Lisa? - Ja?
- Hvor mange? - Fire.
Er de alle i live?
- Ja. - Er de små?
Ja!
Vent. Jeg har én til.
Snart var Baroness mor til fem smågrise.
Jeg lægger dem ved siden af mor, så de kan få varmen.
For han er lidt kold. Vi burde samle dem alle sammen.
Efter at have fodret dem alle tog vi hjem for at sove lidt.
Næste morgen fandt vi ud af, at tre af smågrisene var døde.
De var for svage til at overleve.
Vi flytter de resterende to til en opvarmet sti på gården,
men selv det virkede ikke.
Endnu en død.
- Er det den eneste, der er tilbage? - Vi har en tilbage.
Hvor er moren? Har hun det godt?
Hun er i live.
Vi mister mange smågrise.
- Hvad? - Vi mister mange smågrise.
Det er virkelig hårdt, ikke?
Og vi skal bare fodre den her hvert tiende minut eller noget.
Jeg kan ikke huske, hvad dyrlægen sagde nu, men...
Kom her.
Vi har stadig en ilter én.
Var det nummer to?
Jeg har mistet overblikket.
Vi gør det til vores livsmission, at den overlever.
- Ja. - Og hendes mor.
Moderen vil overleve. Jeg går ned og ser hende til nu.
Du går derned.
Den aften gjorde vi, hvad selv den hårdeste bonde
vil gøre på et tidspunkt som dette.
Kom så, så kører vi.
Vi tog den syge smågris med ind i køkkenet for at passe den.
Sådan. Kom så.
Sådan.
Den er stadig lille.
Den er stadig lidt kold. Dine ører er kolde.
Okay, derind igen.
Vi holder dig dejligt varm.
Jeg sætter dig ikke ind, der er bare varmere her.
Ja, jeg er ked af det.
DIDDLY SQUAT GÅRDBUTIK
Næste dag, ironisk nok,
skulle vi i gårdbutikken for at møde Andy Garcia, slagteren.
Ja, der er masser af det. Lad os tage et kig.
Fordi han havde forberedt de grise, jeg havde sendt til slagtning.
Syv kasser, det er kød fra to grise.
Det er dig, der burde løfte. Det er dine grise.
Du er ung, og jeg har set dig holde en barnevogn, mens du sigter med dit gevær.
- Se lige, det er din favorit. - Al Capone.
- Ja, det er koteletter. - Ja.
Svinekoteletter der, men man kan se, de er gode grise,
på grund af fedtet på dem.
Dem, der tager sig af dem, gør det godt.
Man kan se, at de vil spise godt.
Masser af pølser.
- Hold da op. - Carolina Reaper og honningpølser.
- Du almægtige. - Der er mere, der er en anden kasse.
To grise har produceret...
Fire, otte...
- Der er 36 pakker af seks i en æske. - Gud!
- Jeremys Sandy and Black-skovpølser. - De lyder godt.
Ja, ikke?
Det er så godt for min side af listen.
Gud, det er genialt, men...
En ting, jeg ikke forstår, er,
at vi virkelig kæmper med smågrisenes fødsler.
Vi kæmper virkelig.
Så man sidder oppe hele natten med smågrisene
og prøver at gøre dem varme og tilpas
- og i live. - Ja.
Og så stopper man
- for at modtage alt det her. - Ja... Det er hårdt.
Ja. Blandede følelser.
Der er kun et udtryk, jeg kan komme på, og det er bondelogik,
fordi du elsker dyr.
Alle landmænd elsker deres dyr.
Og så dræber de dem og sælger dem.
Nu kan du elske dem to gange.
På gården, mens regnen fortsatte,
tog jeg den svage smågris ind på mit kontor,
så jeg kunne holde øje med hende, mens jeg arbejdede.
Jeg har flyttet hende
og sat hende ved pejsen i laden.
Og hun har det ikke godt.
Hej.
Værsgo.
- Det er den sidste. - Det ved jeg godt. Nej?
Det er okay, lille ven. Jeg er hos dig.
Du kan gå, du kan gå. Jeg bliver hos dig.
- Og hendes mor er heller ikke rask. - Nej.
Hun har det værre end før.
Ja. Det har hun.
Det er bare hjerteskærende.
Hej, Jenny.
- Hej, Jenny. - Hej.
- Et andet bekendt syn.
Jeg har hørt, at hun ikke har det godt.
Ja.
Nej, hun er desværre død. Der er ikke noget.
- Hun var også meget lille. - Ja.
Men...
Jeg kan ikke gøre det. Jeg kan ikke have svin længere.
Det er et mareridt. Jeg holder for meget af dem.
Utroligt nok var pinen ikke forbi.
For vi måtte rette opmærksomheden mod Baroness,
nu hvor alle hendes smågrise var døde.
Kom, skat.
Jeg ved det godt. Dygtig.
Hvad laver du der, Jenny?
Tager bare hendes temperatur for at se, om hun har feber.
- Hun vakler. - Som om hun er fuld.
- Hun vakler. - Ja, hun ser...
Man kan se hende svaje.
Jo, hun har ikke spist. Hun har fået lidt vand, ikke andet.
Man kan se på bagsiden, hun...
Hendes rumpe burde være rund og muskuløs,
og den er virkelig flad,
så hun har tydeligvis mistet en enorm mængde muskler og støtte.
Og problemet er, især i dette terræn, hvor hun går op og ned ad bakker,
og det er lidt ujævnt,
så jeg er bekymret for, at hun når dertil,
hvor hun bare vil falde om.
Det kunne være kræft.
Et andet problem kunne være,
at der måske er leverskade, og ingen af delene kan...
Kureres.
- Ja. - Lider hun?
Et dyr, der ikke spiser, er ikke i god stand.
- Hun er så ustabil på fødderne, ikke? - Ja.
Hvis I ikke vælger det nu,
har jeg en fornemmelse af, at vi står i den position
om en uge, når hun er faldet om dernede.
Hvis hun ikke får det bedre, og hun lider,
så er det Dignitas-tid.
Ja.
Så hvis I vil have, at jeg gør det,
så gør jeg det, og så skal I
finde nogen til at fjerne hende, når det er gjort.
Hvornår ville du gøre det?
Jeg kan gøre det nu.
Hvis I vil.
For helvede. Hvad siger du?
Jeg kan sagtens give jer tid.
Hun skal ikke være ulykkelig og have smerter,
og hun skal ikke blive sygere, og så...
Eller at hun dør.
Jeg vil ikke have, at hun dør med et brækket ben
efter at være sammenkrøllet og alene.
Jeg ved, det er altid en svær beslutning og...
Ja, hun er så smuk.
Hun virker sød...
- Ja, hun er virkelig sød. - Ja.
- Hun er den sødeste. - Ja.
Ja? Tid?
Det er fint. I behøver ikke være her.
Ja, jeg vil ikke se det.
Nej.
- Tak, Jenny. - Intet problem.
Farvel, Baroness.
Åh gud.
Ja.
Okay, skat. Det er tid, er jeg bange for.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Lotte Udsen