‫החווה של קלארקסון‬
‫פרק 20 דאגות‬
‫המצלמה של ליסה‬
‫סאנסה. רגלי.‬
‫רגלי. רגלי. כלבות... לא, כלבות, בואו הנה.‬
‫לעזאזל.‬
‫פיגלי סקוואטס.‬
‫שלום, חזירונים. מה שלום כולם?‬
‫חזירונים.‬
‫אלו הבנות, הן מאוד שובבות.‬
‫אלו כל האימהות ההרות.‬
‫היינו כעת בתחילת מרץ, ופיצוץ ההמלטות של חזרזירי פיגלי סקוואטס‬
‫היה אמור להכות בחווה בכל רגע.‬
‫אתן עומדות להמליט?‬
‫כמו כן, כבר הגיע מרץ, וקיילב היה עסוק בגידולי האביב,‬
‫ולי עלה רעיון שחשבתי שיעזור לו.‬
‫אוזל לנו המקום. ומה יש כאן?‬
‫דשנים.‬
‫- מה? - מה הקטע?‬
‫כן, קניתי רחפת.‬
‫דבר אליי.‬
‫טוב, כידוע לך, אני אוהב רחפות.‬
‫התוכנית שלי היא... הוא עדיין לא יודע.‬
‫אני יודע שאתה בהלם.‬
‫- קצת. - היא למענך.‬
‫ועד כמה שזה נשמע מוזר, לא דיברתי שטויות.‬
‫הרחפת עובדת בחקלאות‬
‫הרחפת מנסה להיות החברה הכי טובה של החקלאי.‬
‫הסוף למשקל עודף על הסרנים,‬
‫והרכב נע בקלות על פני השטח הבוצי ביותר.‬
‫משמעות הדבר שהחקלאי יכול לבצע את עבודתו כשירצה,‬
‫בעוד שבטרקטור רגיל, זה יהיה בלתי אפשרי.‬
‫זה חסר תקווה. אתה באמת תקוע עמוק.‬
‫תירגע.‬
‫אתה חייב לקנות רכב רחיפה עם חצאית.‬
‫הסוף‬
‫תוכניתי הייתה פשוטה.‬
‫אם נשתמש ברחפת לרסס את היבולים בדשן...‬
‫מושלם.‬
‫אז נוכל להיפטר מקווי הטראמליין‬
‫שמרססים רגילים צריכים.‬
‫כך נוכל לשתול גידולים בקווים עצמם.‬
‫חישבתי את זה אמש.‬
‫יודע כמה קילומטרים של טראמליין יש בחווה?‬
‫- כמה קילומטרים? - שמונים ושבעה.‬
‫- מה? - שמונים ושבעה ק"מ מהם.‬
‫והם בערך ברוחב כזה. אז זה מסתכם ב...‬
‫חישבתי את מחיר היבול האבוד.‬
‫זה 5,200 ליש"ט בשנה.‬
‫בעזרת זה, לא יהיו קווי טראמליין.‬
‫ברור שאז הייתי צריך להסביר לקיילב שהפעלת רחפת‬
‫היא קצת יותר מסובכת מנהיגה בטרקטור.‬
‫- אז יש לך שני מנועים. - כן.‬
‫זה מנוע העילוי שלך. הוא ממלא את החצאית באוויר.‬
‫ואז, ברגע שיש עילוי,‬
‫תתניע את המנוע הימני.‬
‫זאת המצערת שלך.‬
‫- זה לא הבלם? - עכשיו...‬
‫לא. אין לך בלמים.‬
‫בסדר? ואתה רואה, זה הכידון שלך.‬
‫- הוא מסובב את המדפים מאחור. - בסדר, כן.‬
‫הוא לא משפיע בכלל.‬
‫- טוב. - לא משפיע בכלל.‬
‫אם תראה מכשול ותעשה את זה, אתה תפגע בו.‬
‫אתה צריך להישען. אז בעיקרון, אתה רוכב ככה‬
‫ואתה סוג של נשען, זז ממש ככה...‬
‫- זה מנווט? - וזה יכוון אותה ימינה.‬
‫ואז תעבור ככה וזה...‬
‫תעביר משקל רב ככל שאתה יכול...‬
‫- וזה ינווט אותה. - ...וזה ינווט אותה יחד עם...‬
‫- זה. - ...הכידון.‬
‫אבל למעשה אין לך בלמים ואין היגוי.‬
‫אפשר לנסות לפני שאתחיל לרסס?‬
‫אני חושב שזה רעיון טוב מאוד.‬
‫זו הרגשה נהדרת, להגיד לך מה לעשות.‬
‫עכשיו זה...‬
‫...להישען.‬
‫חכה... אני נשען!‬
‫אלוהים!‬
‫בחייך, אתה אמור להיות לנסוע ישר.‬
‫זה חסר תועלת. זה ישר כמו כיכר תנועה.‬
‫אני... מסובב!‬
‫תישען! תישען!‬
‫להישען ולהוסיף כוח.‬
‫החניך הצעיר שלי מצליח.‬
‫- הצלחתי. - כן.‬
‫נפל החוצה. הוא נפל החוצה.‬
‫מצבי לא טוב.‬
‫קדימה, ליצן.‬
‫אני צריך ללמוד את זה. אני ארסס.‬
‫תסתובבי, תסתובבי, תסתובבי...‬
‫אתם רואים, זה פשוט גולש מעל החיטה.‬
‫תסתובבי, תסתובבי, תסתובבי.‬
‫נתקין את הריסוס, נפזר דשן.‬
‫תסתובבי, תסתובבי...‬
‫אנחנו צריכים ללמד אותו לעצור.‬
‫לאחר הסיום המוצלח של שיעור הנהיגה,‬
‫הגיע הזמן לבחון את הרחפת כמרססת יבול.‬
‫יודע מה? אתה נראה כמו טמבל גמור.‬
‫זה נוזלי...‬
‫דשן.‬
‫חנקה נוזלית, שהיא מאכלת להפליא.‬
‫ברגע שקיילב סיים למלא את מכלי הדשן בהזמנה מיוחדת שלי...‬
‫צ'טני מנגו מתוק‬
‫היינו מוכנים להמראה.‬
‫מוכן?‬
‫כן.‬
‫קדימה, חניך צעיר שלי.‬
‫דיו!‬
‫זה מרסס! זה מרסס.‬
‫אני נעשה טוב בזה.‬
‫היי, זה לא רע. עכשיו תיסע טיפה שמאלה מזה.‬
‫כן, אני בדרך.‬
‫אבל אז, אחרי 75 שניות בדיוק...‬
‫קיילב, יוצא חומר ריסוס?‬
‫לא.‬
‫נו, באמת.‬
‫זה הכול?‬
‫זה ריק.‬
‫- ומה גודל השדה הזה? - שמונים דונמים.‬
‫כמה פעמים תצטרך למלא בדשן?‬
‫עשרים וחמש פעמים?‬
‫אתה צוחק.‬
‫ייקח לי בערך שמונה שעות לרסס את הדבר הזה.‬
‫זה אומר שמונה שעות בחליפת הטמבלים הזאת.‬
‫נישאר עם המרסס. בבקשה.‬
‫תוכל להפשיט אותי בבקשה?‬
‫קאט.‬
‫ברור שהייתי צריך מכלי דשן גדולים יותר על הרחפת,‬
‫מה שאמר שהיא תצטרך מנועים חזקים יותר‬
‫כדי להתמודד עם המשקל העודף.‬
‫זו הייתה עבודה בהיקף גדול ולא היה זמן לעשות אותה‬
‫כי למחרת, החורף חזר.‬
‫ואז בלילה הבא, השידור שלנו מהמצלמות בחזיריגלואים‬
‫הראה שאחת האימהות עומדת להמליט.‬
‫נראה איך היא מסתדרת.‬
‫תראי! יש חזרזירה אמיתית.‬
‫התינוקת הראשונה שלה אי פעם.‬
‫אני חושב שיש לנו בעיה.‬
‫ליסה, שהייתה מודאגת מכך שהחזרזירה לא מצאה פטמה לינוק ממנה,‬
‫נכנסה לעזור.‬
‫אלוהים, יש שם פטמה.‬
‫היא על הפטמה. יפה, קטנטונת.‬
‫עכשיו עשרה במרץ. לא אמור להיות קר כל כך.‬
‫האקלים משתנה. מישהו צריך...‬
‫צריך להזכיר את זה כי זה ממש רע.‬
‫זה רגע החקלאות הכי טוב שחוויתי עד כה.‬
‫כמה היא תמליט?‬
‫כמה פטמות יש לה? 16?‬
‫- כן, כן, יש 16. - אז היא אולי תמליט 16 חזרזירים.‬
‫אבל השמחה הזו הפכה במהרה לדאגה,‬
‫כי יותר משעה עברה ולא הופיעו עוד חזרזירים.‬
‫קדימה. קדימה, אימא.‬
‫אחת זה לא מספיק.‬
‫קדימה, את מסוגלת, קדימה.‬
‫נאמר לי שהם יוצאים כמו ירי ממכונת ירייה.‬
‫הרובה משמיע...‬
‫קדימה, אימא.‬
‫היא מתקשה ממש.‬
‫הייתי אומר שזו חזירה במצוקה.‬
‫- הווטרינר לא עונה... - ברוכים הבאים לתא הקולי...‬
‫וגם קיילב לא. שיט.‬
‫אך בסופו של דבר, ענתה וטרינרית.‬
‫- הלו? - שלום לך.‬
‫זה ג'רמי קלארקסון מחוות דידלי סקוואט.‬
‫היי, מה קורה?‬
‫יש לנו חזירה לרבייה שהמליטה חזרזירה אחת לפני שעה ו-20‬
‫ונראה שהיא במצוקה.‬
‫מאז לא יצא שום דבר אחר.‬
‫זה נורמלי, שעה ו-20 דקות בין ההמלטות, או שעלינו לדאוג?‬
‫אמרת שעה ו-20?‬
‫כן.‬
‫זה בדרך כלל הרבה יותר מהיר מזה.‬
‫האם היא לוחצת או שהיא מסתובבת?‬
‫נראה שלא נוח לה?‬
‫היא נראית, לדעתי, שלא נוח לה,‬
‫אבל ליסה כל הזמן אומרת לי שככה אנשים נראים,‬
‫יצורות נראות כשהן ממליטות.‬
‫כלומר, היא רוטטת ונוחרת,‬
‫והייתי אומר שנראה שהיא במצוקה,‬
‫אבל אני גבר, אין לי מושג על מה אני מדבר.‬
‫טוב.‬
‫ליסה חזרה לחווה כדי לחפש כפפת גומי,‬
‫והיא מאוד שמחה להיכנס לשם ולבדוק.‬
‫כן, זה הדבר הראשון... הכי טוב לעשות,‬
‫כי קל יותר למשש ולראות אם אתה יכול להרגיש משהו.‬
‫אז כן, יש לך חומר סיכה שם?‬
‫לליסה יהיה חומר סיכה.‬
‫- אל תשדרו את זה בטלוויזיה. - כן.‬
‫זה בסדר... תמששו ותראו אם היא יכולה לגעת בחזרזיר.‬
‫אם היא יכולה לגעת ברגליים קדמיות או אחוריות‬
‫והיא תרגיש שהן בתנוחה תקינה...‬
‫היא תוכל למשוך קצת.‬
‫טוב, תודה, ג'ני. תשמרי על עצמך. ביי.‬
‫יש לי אותן, אבל יש לי גם...‬
‫מושלם.‬
‫אני לא יודעת כמה אוכל להרגיש בהן. אני מעדיפה אותן.‬
‫טוב, בואי ניכנס לשם מהר,‬
‫- כי חלפו כמעט שעתיים. - טוב.‬
‫- לדברי ג'ני... - כן.‬
‫תכניסי את היד...‬
‫- כן. - ואם את מרגישה רגל או ראש,‬
‫תנסי להוציא אותם בקלות.‬
‫אם הם במנח צד, נצטרך להתקשר אליה.‬
‫ילדה טובה, ילדה טובה.‬
‫אני מתנצלת כל כך.‬
‫היא הפסיקה, היא באמת הפסיקה.‬
‫בסדר, אני בפנים.‬
‫- ו...? - אני בפנים.‬
‫- אלוהים, הם כל כך רחוקים. - את מרגישה חזרזיר?‬
‫אני לא... לא, אני לא מרגישה כלום.‬
‫הם רחוק כל כך למעלה.‬
‫- אתקשר לג'ני שוב. - בבקשה תתקשר לג'ני. אני...‬
‫טוב. לא, לא, כל הכבוד.‬
‫אנחנו יכולים לתת לה זריקת אוקסיטוצין שלפעמים עוזרת,‬
‫או שבינתיים נוכל להקים אותה ולגרום לה ללכת.‬
‫מה? להקים ולגרום לה ללכת...‬
‫תנסה להקים אותה ולגרום לה ללכת.‬
‫לפעמים זה מזרז עניינים...‬
‫טוב. נחמד.‬
‫כל כך קר.‬
‫קדימה, חזירה.‬
‫כלומר, היא בחיים לא תלך על זה. היא באמצע המלטה.‬
‫הווטרינרית אמרה שתתהלך?‬
‫כשהיית בלידה, אם מישהו היה בא עם מקדונלד'ס,‬
‫לא היית אומרת, "כן, אעקוב אחרי זה".‬
‫- את לא... היא מגיעה. - לא, אבל היא...‬
‫אני לא מאמין!‬
‫היא באמצע המלטה, אבל היא יצאה בשביל מקדונלד'ס.‬
‫אני יוצרת קשר, אני יוצרת קשר עם החזרזירה שלי.‬
‫לא. אל תיתני לה להיכנס.‬
‫לא, לא, לא! היא דורכת עליי!‬
‫לא! לעזאזל, מה קורה?‬
‫אני לא... החזירה הביסה אותי. אלוהים.‬
‫הייתי בקרב היאבקות עם חזירה.‬
‫- אני נכנסת. - ליסה,‬
‫חייבים להוציא אותה לטיול,‬
‫זה מה שהווטרינרית אמרה.‬
‫ליסה.‬
‫יש לה צירי לידה חזקים.‬
‫היא יצאה לטיול ולא נראה לי...‬
‫היא לא יצאה לטיול, היא...‬
‫לו דובר בי, לא היית קוראת לזה טיול.‬
‫זה מגיע, זה מגיע, זה מגיע. יש לנו חזרזירה. כן.‬
‫היא מהבילה!‬
‫היא מהבילה... האדים.‬
‫זו חזרזירה גדולה.‬
‫הנה, בואי הנה.‬
‫בואי הנה, ילדה חלקלקה.‬
‫יש שתיים.‬
‫הנה פלוץ. יש עוד חזרזיר בדרך.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫חזיר בא, חזיר בא.‬
‫כן, תראי. חזיר שלישי.‬
‫ליסה, הוא מחובר. היא מחוברת לאימא.‬
‫- מה לעשות? - מה? מה? מה?‬
‫היא מחוברת במשהו דמוי חוט.‬
‫לא, זה בסדר, זה חבל הטבור. זה חלק ממנו, זה חלק מהתהליך.‬
‫- קדימה, תלקקי את זה. - אלוהים, זה חמוד.‬
‫שלושה חזירים.‬
‫אימא טובה.‬
‫במהלך השעתיים הבאות, שבעה נוספים הומלטו.‬
‫ואחרי תנומה מהירה,‬
‫חזרנו לראות מה המצב.‬
‫בוקר טוב, חזירונים.‬
‫כל הכבוד, אימא.‬
‫- עשרה חזירונים. - ג'רמי?‬
‫ג'רמי, אחד כאן לא זז? תסתכל למטה. אתה יכול להיכנס?‬
‫אוי לא.‬
‫- לא. - הם בסדר? יקירי, הם בסדר?‬
‫לא, והוא גם גדול ובריא. האם...‬
‫האם שכבו עליך?‬
‫אוי לא.‬
‫ליסה.‬
‫לא! היא ישבה על עוד אחד.‬
‫- תראה. - ברור שהיא מועכת אותם.‬
‫הם מושלמים.‬
‫אתה גדול ומקסים.‬
‫ואת חזירה קטנה ומתוקה.‬
‫יש לנו שניים, שלושה, ארבע, חמישה...‬
‫רק רגע, שבעה. היא שוכבת על אחד?‬
‫- יש רק שבעה, היא... - בסדר, זה...‬
‫שיט. שיט... לאן הוא נעלם?‬
‫בסדר. אני...‬
‫אני חושב שהיא שוב שוכבת על אחד מהם.‬
‫- בסדר, כן. - כן, יש אחד מאחוריה.‬
‫בשם אלוהים, היא מועכת אותם שוב.‬
‫- את אימא מחורבנת. - הנה הוא.‬
‫- לא, היא לא. - היא כן, היא שכבה על אחד מהם.‬
‫- ככה שניים מתו. - אבל היא שבורה.‬
‫טוב, הנה הוא.‬
‫שלוש, ארבע, חמש, שש, שבע, שמונה, טוב. כולם...‬
‫- זה יותר טוב. - נכון.‬
‫אבל אסור לך לשבת על ילדייך.‬
‫את מבינה שזה יקרה כל לילה במשך שבוע?‬
‫די פישלנו, נכון?‬
‫- פישלנו. - כן.‬
‫ואכן, באותו לילה...‬
‫חזירה נוספת החלה להמליט.‬
‫אבל הפעם, שלושה חזירים בלבד.‬
‫מה שלומך, אימא?‬
‫אז עכשיו...‬
‫הראשונה המליטה עשרה,‬
‫ישבה על שניים מהם, אז ירדנו לשמונה.‬
‫תשעה, עשרה, אחד עשר,‬
‫ופה למטה המליטו אחד הבוקר.‬
‫יש 12.‬
‫היא פשוט עצומה.‬
‫תראה אותך. כן.‬
‫אז יש איתנו חזירה מגושמת שישבה על שניים מחזרזיריה והרגה אותם.‬
‫חזירה שוויצרית, שהובטח שתניב עשרה או 12 או 16 חזרזירים‬
‫והמליטה רק שלושה, וכעת, חזירה ענקית.‬
‫זה היה... איך זה קרה?‬
‫דיברתי עם הצלם לשתי שניות,‬
‫הסתכלתי אחורה, ועוד אחד יוצא.‬
‫זו חזירה טובה. היא ממליטה יפה.‬
‫ליסה הגיעה בדיוק בזמן לראות את ענקית ממליטה את מספר שלוש.‬
‫הנה עוד אחד!‬
‫צא. קדימה.‬
‫עד סוף הבוקר, ענקית המליטה עשרה חזרזירים.‬
‫ומשום שהיא הייתה אימא מנוסה שהמליטה בעבר,‬
‫נראה שהיא יודעת מה היא עושה.‬
‫כל הכבוד, אימא.‬
‫ואולם, כשבדקנו את המצב בהמשך...‬
‫יש אחד, שניים, שלושה, ארבעה, חמישה, שישה, שבעה, שמונה, תשעה.‬
‫לעזאזל.‬
‫אוי לא.‬
‫לא עומדת בזה.‬
‫עוד אחד.‬
‫- ברור שהיא מעכה אותו, נכון? - כן.‬
‫אז הלכנו לבדוק את שאר האימהות...‬
‫- ופה נותרו שמונה... - כן.‬
‫...כי שניים מתו.‬
‫- יש רק שבעה. - אני יודעת.‬
‫לא ייתכן שהרגה עוד אחד.‬
‫הו לא!‬
‫נו באמת!‬
‫אלוהים, זה מעציב כל כך.‬
‫בשורה התחתונה, איבדנו ארבעה חזרזירים,‬
‫כמו גם שלוש מחמש ההפתעות‬
‫שהגיעו קצת יותר מחודשיים קודם לכן.‬
‫הם מקסימים.‬
‫- שבעה חזרזירים מתו... - מתוך...‬
‫עשרים ושמונה, רבע מהם מתו.‬
‫במה אנחנו טועים?‬
‫מאחר שהיינו מודאגים מכך שאנחנו אכן עושים איזו טעות נוראה...‬
‫- היי, מה שלומך? - היי.‬
‫- ונסה. - בסדר.‬
‫התייעצנו עם שכנינו, ונסה ואנדי,‬
‫שהם מגדלי חזירים כבר שנים.‬
‫שבעה חזרזירים, שזה 25 אחוזים מהחזרזירים, נמעכו,‬
‫שזה הרבה, לא?‬
‫כן, נכון, אבל איך...‬
‫- אימהות יושבות עליהם. - טוב, זה לא נדיר.‬
‫ידוע שהן אימהות נוראיות. הן...‬
‫- כן. - יש גרועות מאחרות.‬
‫נקבות הגזע הזה ידועות כאיומות?‬
‫- כן, כלומר... - כן, וחזירים באופן כללי.‬
‫- הם... - כן.‬
‫דבר אחד לגבי המגורים...‬
‫או אם הם בבית גדול, יחד עם חזירות אחרות,‬
‫החזירות האחרות מיידעות את זו שישבה על החזרזירים שלה...‬
‫- דרך אגב... - הן יקימו מהומה.‬
‫הן לא... הן שמות לב לזה.‬
‫אם יש לך אימא רעה, האחרות יגידו לה.‬
‫לאחר שעיבדנו את המידע הזה, שוחחנו עם קיילב.‬
‫הבעיה הכי גדולה היא שלחזרזירים קר.‬
‫עכשיו כשהאימא שוכבת...‬
‫האימא נעמדת לאכול. החזרזירים אומרים,‬
‫"לעזאזל, קר. קר."‬
‫מוצאים זה את זה ואז החזירה, החזירה חוזרת,‬
‫ואז הם אוטומטית מוצאים את החום.‬
‫אז כשהחזירה מתחילה לשכב, הם מנסים להתקרב לחום בהקדם.‬
‫- של החזירה. - אתה מבין אותי?‬
‫- היה קר מאוד אתמול. - כן, וזו הבעיה העיקרית.‬
‫לכן אתה מאבד כל כך הרבה חזרזירים. לא משום שאתה מגדל חזירים רע.‬
‫אתה טוב, ואני מנסה להיות נחמד.‬
‫- אתה טוב. - טוב.‬
‫אז עכשיו ידענו למה החזרזירים מתו,‬
‫אבל לא הצלחנו להבין מה לעשות.‬
‫ובאותו לילה, איבדנו עוד אחד.‬
‫והייתה לנו בעיה חדשה‬
‫כי החזירה ההרה שנותרה‬
‫לא הראתה שום סימן לכך שהוא עומדת להמליט.‬
‫החלב שלה אפילו לא זורם. איך היא כל כך אחרי כולם?‬
‫אולי היא עקרה, "בארן".‬
‫האם נקרא לה "ברון"?‬
‫ברונית.‬
‫- היא האהובה עלייך. - כן, זאת חברה שלי, היא עדינה ממש.‬
‫היא מקסימה ביותר.‬
‫היא גם אכלה מעט מאוד.‬
‫אז הזעקנו את ג'ני הווטרינרית.‬
‫- זו החזירה החולה שלנו. - היא מתוקה מאוד.‬
‫שמעתי שהיא לא אוכלת טוב, אז זה לא טוב לאף אחד.‬
‫- זה אומר שזה צריך להיות... - כן.‬
‫ללא ספק, ליסה תדאג שייקחו אותה באמבולנס יוקרתי,‬
‫ויכניסו אותה לבית אבות לחזירים עם...‬
‫טלוויזיה לצפייה ישירה.‬
‫האוכל הזה עומד מולה כבר 12 שעות?‬
‫יותר? 18 שעות והיא בערך... היא יושבת שם והיא אפילו לא זזה.‬
‫היא מוציאה את הלשון שלה כמעט ולוקחת קצת.‬
‫נחנקת קצת, לא אוכלת כמו חזיר.‬
‫כן, מה שגורם לי לחשוב שיש...‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫היא נראית ממש, ממש לא מאושרת...‬
‫- כן. - לפי אופי התנועה שלה.‬
‫שומעים רשרוש בנשימה שלה, כשמאזינים לריאות שלה.‬
‫אז אני תוהה אם יש שם זיהום קל.‬
‫אז מה שאני נוטה לעשות זה לתת לה חומר אנטי דלקתי,‬
‫לתת לה אנטיביוטיקה, לראות איך היא מתקדמת.‬
‫מצטערת, מותק. זה לא ימצא חן בעינייך.‬
‫ילדה טובה.‬
‫טוב. סיימנו.‬
‫כל הכבוד.‬
‫היא בהיריון, נכון?‬
‫היא בהחלט נראית ממש כבדה למטה,‬
‫מה שמצביע על כך שהיא אולי בהיריון, אז זה טוב.‬
‫ילדה טובה.‬
‫- תודה. - תתקשרו אם אין שיפור.‬
‫כן, בסדר.‬
‫בזמן שחיכינו בקוצר רוח שהברונית תמליט,‬
‫אירועים גדולים יותר התרחשו סביבנו.‬
‫במועצת מחוז ווסט אוקספורדשייר, מפקח ממשלתי הגיע‬
‫כדי לפסוק בנוגע לערעור שלנו נגד הודעת האכיפה.‬
‫מועצת מחוז ווסט אוקספורדשייר נושא: עתירת דידלי סקוואט‬
‫ייעצו לנו לא להשתתף.‬
‫אז במקום, עשינו שמיניות באוויר כדי לוודא שהכול בחנות החווה‬
‫יהיה סופר מקומי, בכפוף לכללי המועצה, ויתנהל כחוק.‬
‫זה, נד, שעובד בשבילנו, שבדיוק מלאו לו 16,‬
‫אלה העוגיות שהוא מכין במטבח הקטן שלו.‬
‫גרנולה, זו הבחורה בהמשך הכביש.‬
‫הקמח מגיע מהשדה ההוא שם.‬
‫זה... את כל אלה מכינים במטבח שלנו.‬
‫סבון פילינג‬
‫את זה שכנה מכינה.‬
‫אלה הם... זה של אשתו של ויקטור.‬
‫ויקטור מייצר לנו דבש,‬
‫ואשתו מייצרת לנו סבון מהדבש שלנו.‬
‫זה הבשר המעושן שלנו שמוסיפים לו את פלפלי הצ'ילי שלנו.‬
‫אנחנו מגדלים עוד צ'ילי השנה.‬
‫אופה מקומי אופה את אלה בצ'יפינג נורטון.‬
‫זה... זה מיוצר מהחיטה שלנו.‬
‫כאן, זה הג'ין שלנו שמייצרים בברפורד.‬
‫את כלי החרס מייצרת אישה מקומית.‬
‫אז זה הצ'ילי שלנו...‬
‫את יודעת שהתוכנית נמשכת רק 40 דקות,‬
‫- ובזבזת כבר 28. - אז תהיה בשקט.‬
‫חשוב לא פחות היה עתיד משאית ההמבורגרים,‬
‫כי ללא מסעדה,‬
‫זו הייתה הדרך היחידה למכור את הבקר והחזיר ברווח.‬
‫אני צריכה המבורגר, כמהין ופרמזן לזה, שף.‬
‫תודה.‬
‫אנני, שמנהלת את המשאית, הייתה בדיון במועצה באותו יום‬
‫כדי לשטוח את טענותיה על מנת שלא יסגרו לה את העסק.‬
‫דברי. איך זה?‬
‫זה חדר גדול ואז יש, בחלק האחורי של החדר,‬
‫בערך 12 שורות שבכל אחת שמונה מושבים‬
‫עם מעבר באמצע.‬
‫אז המועצה בצד אחד עם הייצוג המשפטי שלה.‬
‫ואז הבחור שמנהל הכול‬
‫נמצא בקצה הרחוק, מסתכל עליך.‬
‫- יש לו זקן? - לא.‬
‫זה טוב.‬
‫אתה נכנס... ואני איחרתי בכמה דקות בגלל מחסור חמור בחניה.‬
‫האירוניה.‬
‫בכל מקרה, נכנסתי ומצאתי מקום ליד אמה, יצרנית החלב.‬
‫- כן. - אז חשבתי שלפחות יש לי בת ברית.‬
‫ואז הוא אמר, "האם מישהו מהצופים רוצה להגיב?"‬
‫קמתי ואמרתי, "קוראים לי אנאבל גריי".‬
‫אמרתי, "גדלתי בקהילה חקלאית.‬
‫"חייתי בכפר רוב חיי,‬
‫"ואני מנהלת את משאית האוכל שמאחורי דידלי סקוואט",‬
‫ובשלב הזה, היה מין...‬
‫- סביב החדר. - החדר כולו.‬
‫אמרתי, "אלוהים, מתחילים".‬
‫ואמרתי, "אני ממש נלהבת לגבי זה.‬
‫"יש לכם משהו שיכול להיות נכס עצום".‬
‫אמרתי, "כן, זה לא מושלם". אמרתי, "אין לי סודות.‬
‫"יש דברים שדורשים טיפול, אבל איש לא רוצה לטפל,‬
‫"כי אף אחד לא יודע על מה תתעצבנו בפעם הבאה.‬
‫"תנו לנו את התשתית להפוך את זה למשהו מדהים."‬
‫בדיוק. הם אמרו שנוכל לקבל תא שירותים אחד, שזה מספיק.‬
‫שנוכל להחנות תשע מכוניות, כי זה מספיק.‬
‫חבר המועצה שראיתי כרגע אומר,‬
‫בהתבסס על עשרה מקומות...‬
‫"כולכם תגיעו, תצאו מהמכונית. יש לכם חמש דקות לרוץ מסביב.‬
‫"אם אתם רוצים לקנות משהו, תחזרו למכונית בתוך חמש דקות ותעזבו."‬
‫- להיכנס ולצאת בתוך חמש דקות. - חמש דקות.‬
‫אז, אלוהים, אם מגיע מישהו נכה,‬
‫אני לא בטוחה שהוא יספיק.‬
‫נתזמן אותו. "יש לך חמש דקות..."‬
‫אבל האם הצלחת להבין מה המצב שם?‬
‫הם עדיין מנסים לטעון שזו לא חנות חווה?‬
‫כן, הם אומרים שזה... שאנשים באים וקונים דברים,‬
‫אבל למעשה, זה מתקן בידור ופנאי.‬
‫אבל זה מה שמעצבן אותי, כי זו...‬
‫- אסתכל בזה ואומר... - כל דבר ודבר.‬
‫"...אני יודע מאיפה הלחם. החיטה. אני מכיר את הבירה."‬
‫הכול שם. ואני מסתכל החוצה ורואה את מה שאת עושה וחושב,‬
‫"ולשם הולך הבשר. מבשלים אותו ומגישים בלחם‬
‫- "שגם עשוי מהחיטה מכאן." - מראש.‬
‫אין דבר שהוא יותר חווה מ...‬
‫יש להודות, כשזה התחיל,‬
‫עשינו צחוק מעבודה, אבל עכשיו...‬
‫אבל אהבתי את זה, כשהמועצה אמרה,‬
‫"אנשים חולפים על פני חנויות חווה אחרות, שהן טובות יותר", ואתה חושב,‬
‫- מזינים את הפרות שלנו בעשב... - כן, כן.‬
‫...מטפחים אותן במהלך החורף, האיכות הגבוהה ביותר,‬
‫והמועצה, וזה לא ממש עניינה, אומרת,‬
‫"אבל אתה יכול ללכת לחנות חווה אחרת. יש להם תוצרת טובה יותר."‬
‫ואם הם יסגרו אתכם, אין לנו דרך...‬
‫אם יסגרו אתכם, אנחנו נדפקים.‬
‫בכל אופן, תודה רבה לך...‬
‫חולצה של קבוצת צ'דלינגטון.‬
‫"החולצה שלי טובה משלך."‬
‫אהבתי.‬
‫ליסה. זה המשקל שלי מהמטבח.‬
‫- ליסה! - מה?‬
‫זה המשקל שלי מהמטבח.‬
‫- לא, לא, לא. - כן.‬
‫- לא, לא, לא. - כן,‬
‫כי לא מצאתי אותו. גנבת לי את המשקל.‬
‫אולי נאלצתי לשאול אותו קצת לירקות.‬
‫למה שלא תקני לחנות משקל?‬
‫- כי... עכשיו הוא כאן. - כבר אי אפשר לקנות כאלה.‬
‫לא צריך לשקול עוף‬
‫- לפני הצלייה. - צריך.‬
‫אומרים, "כקילו וחצי", ושמים בתנור.‬
‫ואז רואים כשהוא מבושל.‬
‫ולכן אני תמיד חוטף סלמונלה כשאת מבשלת.‬
‫- למה שלא תבשל אתה? - אני מבשל!‬
‫- אז לא תחטוף סלמונלה. - לכן...‬
‫אבל אני לא יכול לשקול, ולכן לא יודע כמה הכול שוקל.‬
‫תהיתי לאן הוא נעלם.‬
‫אגב, הוא טוב מאוד.‬
‫לאחר שעקב מקרוב אחר ההליכים,‬
‫צ'רלי חשב שיחלפו שבועות עד שהמפקח יקבל החלטה.‬
‫אז כל שנותר לעשות היה לחזור לחקלאות.‬
‫רק שלא יכולנו.‬
‫באמצע מרץ התחיל לרדת גשם, ולא פסק.‬
‫לאורך ימים.‬
‫הדבר פגע בקיילב במיוחד‬
‫כי היה רטוב מכדי לזרוע את היבול היקר ביותר שלו.‬
‫חיטת הדורום היא היבול שמניב את הכסף הגדול,‬
‫והיא תוכל להכניס הרבה כסף, במיוחד לצד שלי בלוח התוצאות.‬
‫זה יכול להיות... אולי רווח והפסד.‬
‫גידלנו אותה בשנתיים האחרונות וראינו כמה היא טובה.‬
‫אבל זה מעצבן כי חייבים לזרוע בדיוק בזמן,‬
‫כי אם לא, היא סובלת במהלך הקיץ.‬
‫ואז בדרך כלל היבול קטן יותר.‬
‫רציתי ל... כן.‬
‫נראה לי שלעולם לא יפסיק לרדת גשם.‬
‫בשל הרטיבות האינסופית גם לא יכולנו לעבוד על הסכר.‬
‫אין סיכוי.‬
‫יש הרבה מים, נכון?‬
‫זה בעצם שטף את החמר משם. תראה...‬
‫אנחנו צריכים לחכות שמפלס המים ירד...‬
‫כן. אני מסכים.‬
‫אני רוצה לעבד אדמה.‬
‫- אתה לא יכול. גשום. - נכון.‬
‫אבל היו חדשות טובות מיער החזירים,‬
‫כי למרבה המזל, לא מתו עוד חזרזירים.‬
‫אבל הברונית עדיין לא החלה בהמלטה.‬
‫ולמרות שבוע של אנטיביוטיקה, היה ברור שמצבה לא השתפר.‬
‫היא ישנה בחוץ בלילה כי חם לה כל כך.‬
‫היא לא אוכלת בכלל.‬
‫- אני לא יודע במה טעינו. - במשהו, נכון?‬
‫כלומר, פשוט הרגשתי... זה שובר לי את הלב.‬
‫ג'ני כאן. תראי.‬
‫עדיין חולה.‬
‫כן.‬
‫- היא ישנה בחוץ בלילה. - כן.‬
‫אז החום שלה ירד, כנראה כי היא ישנה בחוץ.‬
‫- אני אמדוד... - הנשימה עדיין מאומצת.‬
‫נבצע בדיקה נוספת.‬
‫אבל יכול להיות שאם היא נכנסה להיריון,‬
‫ואז החזרזירים מתו בתוכה,‬
‫אולי הם לא גורמים לה להמליט,‬
‫אולי הם יושבים בפנים.‬
‫- נרקבים בתוכה. - מה עושים במצב הזה?‬
‫ננסה לתת לה זירוז כדי שתוציא אותם.‬
‫בלי עיכובים נוספים, התחלנו בתהליך הזירוז.‬
‫אם החזרזירים מתים, אנחנו פשוט נתרכז בהחלמה שלה.‬
‫- בהחלמה שלה. כן. - ואז...‬
‫מאחורי האוזן, ולהכניס... להזריק.‬
‫- זה הכול? - כן.‬
‫אז בשעה הזו, כן,‬
‫בשעה 15:00 מחר, הזריקה השנייה, שאת תיתני.‬
‫כן, אני מסוגלת.‬
‫זו תהיה כמות קטנה. זה לא כמו זריקת האנטיביוטיקה,‬
‫- שהיא סמיכה. - בדיוק.‬
‫יש לך כמות קטנה. זה ילך בקלות.‬
‫טוב, זה בסדר.‬
‫אני אתן לה את זה.‬
‫ואז כעבור ארבע עד 12 שעות, היא אמורה להתחיל להמליט.‬
‫זהו זה, הנה זה בא.‬
‫אלוהים, שלום, חברתי.‬
‫סיימתי. כן.‬
‫בשעות אחר הצהריים, התרופה התחילה להשפיע,‬
‫והיא המליטה חזרזיר שהיה בחיים.‬
‫אבל עדיין היו בעיות.‬
‫אז כל התהליך התחיל.‬
‫היא המליטה חזרזיר אחד ממש קטן.‬
‫אין לה חלב,‬
‫והחזרזיר נמצא שם ומחפש פטמה ואין אוכל.‬
‫מה שלומנו?‬
‫היא המליטה אחד, אין לה חלב.‬
‫תראה את זה.‬
‫- אלוהים. - הוא ממש זעיר.‬
‫יש לנו חלב חזירים? כמו תמ"ל?‬
‫כלומר, הוא לא חזרזיר בריא, נכון?‬
‫זו המרפאה הווטרינרית.‬
‫- היי, ניית'ן? - שלום לך.‬
‫זה ג'רמי קלארקסון מדידלי סקוואט.‬
‫- כן. - סליחה על ההפרעה.‬
‫אני מבין שדילווין וג'ני לא שם,‬
‫- אז אני מפריע לך, אני... - כן, זה בסדר.‬
‫אני לא יודע אם אתה מעודכן בעניין החזירה החולה שלנו.‬
‫היא המליטה חזרזיר, אבל הוא בגודל של עכבר.‬
‫היא לא מייצרת חלב.‬
‫תהיתי אם יש לך הצעות כלשהן.‬
‫אז בעצם, אם היא לא משחררת חלב זה כי היא לא מייצרת חלב,‬
‫אז השלב הבא יהיה‬
‫להאכיל את החזרזירים בבקבוק קולוסטרום.‬
‫מאיפה אנחנו משיגים קולוסטרום?‬
‫אז אני חושב שבמקרה הזה כנראה יהיה הכי קל‬
‫להשתמש בקולוסטרום מוכן מראש לטליים,‬
‫אז אני חושב שנכין במרפאה ותבוא לקחת את זה,‬
‫ותצטרכו למלא אחר ההוראות בעניין,‬
‫לערבב את זה ולהאכיל את החזרזירים בבקבוק.‬
‫בסדר, ניית'ן. טוב, תודה. ביי.‬
‫- בסדר, שמור על עצמך. - ביי.‬
‫חבר מצוות הצילום נסע להביא את התמ"ל,‬
‫ואז קיילב הגיע...‬
‫- היא עדיין מנסה לדחוף? - כן.‬
‫בדיוק כשהברונית המליטה את חזרזיר מספר שתיים.‬
‫כן.‬
‫כן, עוד אחד.‬
‫זה עוד אחד?‬
‫- כן, יש לנו עוד אחד. - הוא חי?‬
‫כן, הנה.‬
‫- הוא קטן עוד יותר? - כן.‬
‫הוא זעיר בצורה שלא תיאמן.‬
‫"אני ממש רעב!" אני בטוחה.‬
‫הוא ממש חלש, קיילב.‬
‫אחד מהם חלש מאוד.‬
‫יש לי... הקטנטן הזה?‬
‫לא, הגדולה יותר. היא לא מסוגלת לפתוח את הפה.‬
‫אתה יודע, היא... הראש שלה מפרפר סביב הפטמה.‬
‫למזלנו, התמ"ל היה מוכן לשימוש.‬
‫בסדר, כל הכבוד.‬
‫- זהו זה. - כמעט...‬
‫יופי.‬
‫זה מושלם.‬
‫כך תהיה חזיר גדול וחזק.‬
‫בתוך זמן קצר תחזור לאיתנך.‬
‫ואז ניית'ן הגיע והתחיל לחולל ניסים של וטרינר.‬
‫יש לנו אחד.‬
‫- חי? - כן, חי.‬
‫הנה, עוד אחד.‬
‫- ליסה? - כן?‬
‫- כמה עכשיו? - ארבעה.‬
‫כולם בחיים?‬
‫- כן. - הם זעירים?‬
‫כן.‬
‫רגע, כן, יש לי עוד אחד.‬
‫עד מהרה הברונית הייתה אימא לחמישה חזרזירים.‬
‫רק אשים את כולם ליד אימא בשביל טיפת חום.‬
‫משום שטיפה קר לו שם. כדאי שנכנס את כולם.‬
‫ואחרי שהאכלנו אותם בבקבוק, הלכנו הביתה לישון קצת.‬
‫למחרת בבוקר, גילינו ששלושה מהחזרזירים מתו.‬
‫הם פשוט היו חלשים מכדי לשרוד.‬
‫העברנו את השניים הנותרים למכלאה מחוממת בחווה,‬
‫אבל אפילו זה לא עבד.‬
‫עוד אחד מת.‬
‫- האם זה היחיד שנשאר? - יש לנו עוד אחת.‬
‫איך האימא? היא בסדר?‬
‫היא עדיין חיה.‬
‫אנחנו מאבדים הרבה חזרזירים.‬
‫- מה? - אנחנו מאבדים הרבה חזרזירים.‬
‫זה באמת קשה, נכון?‬
‫ואנחנו צריכים להאכיל אותה בכל עשר דקות או משהו.‬
‫טוב, בכל... אני לא זוכר מה הווטרינר אמר.‬
‫בואי הנה, את.‬
‫עדיין יש לנו אחת נמרצת.‬
‫היא זו שהומלטה שנייה?‬
‫הפסקתי לספור. אני באמת לא יודע.‬
‫זו תהיה משימת חיינו, לגרום לחזרזירה הזאת לשרוד.‬
‫- כן. - ולאימא שלה.‬
‫האימא תשרוד. אלך לשם לראות אותה עכשיו.‬
‫את הולכת לשם.‬
‫באותו לילה, עשינו מה שאפילו החקלאי הכי קשוח‬
‫יעשה בזמן כזה.‬
‫קדימה, הנה.‬
‫לקחנו את החזרזירה החולנית למטבח שלנו כדי לטפל בה שם.‬
‫הנה, קדימה.‬
‫הנה.‬
‫היא עדיין קצת קטנה.‬
‫היא עדיין קצת קרה, למען האמת. אוזנייך קרות.‬
‫טוב, בואי נחזיר אותך לשם.‬
‫בסדר, יהיה לך חמים ונעים.‬
‫לא, לא אכניס אותך. פשוט הרבה יותר חם כאן, בסדר?‬
‫אני יודעת. אני מצטערת. הנה, טוב?‬
‫חנות החווה של דידלי סקוואט‬
‫למחרת, למרבה האירוניה,‬
‫היינו צריכים ללכת לחנות החווה כדי לפגוש את אנדי גרסיה, הקצב.‬
‫כן, יש הרבה מזה. בואו נסתכל על זה.‬
‫כי הוא סיים להכין את החזירים שלקחתי לאחרונה לשחיטה.‬
‫שבעה ארגזים. יש פה בשר משני חזירים.‬
‫אתה זה שאמור לסחוב. הם החזירים שלך.‬
‫אתה צעיר, וראיתי אותך מחזיק עגלה בזמן שכיוונת אקדח.‬
‫- תראה את זה, האהוב עליך. - אל קפונה.‬
‫- כן. אלה רצועות בטן חזיר. - טעים.‬
‫צלעות חזיר שם, אבל רואים שהם חזירים משובחים...‬
‫- שומן יפה. - ...בגלל השומן פה.‬
‫אז מי שדואג להם עושה עבודה נהדרת.‬
‫אפשר לראות שהם יאכלו טוב.‬
‫הרבה נקניקיות.‬
‫- אלוהים! - "קרוליינה ריפר" ונקניקיות דבש.‬
‫- לא ייאמן! - יש עוד, יש עוד קופסה.‬
‫שני חזירים ייצרו...‬
‫ארבע, שמונה...‬
‫- יש 36 חבילות של שש בקופסה. - אלוהים!‬
‫- "נקניקיות היער של ג'רמי". - נשמע טוב.‬
‫נשמע טוב, נכון?‬
‫זה כל כך טוב לצד שלי בתרשים.‬
‫אני נשבע, זה מעולה, רק שזה... אני...‬
‫אחד הדברים שאני לא מצליח להבין‬
‫זה שאנחנו מתקשים מאוד עם ההמלטות של החזרזירים.‬
‫מתקשים מאוד.‬
‫אז אתה ער כל הלילה, מטפח את החזירים האלה‬
‫ומנסה לגרום להם להתחמם ולהרגיש בנוח‬
‫- ומנסה לגרום להם לחיות. - כן.‬
‫ואז אתה לוקח הפסקה‬
‫כדי לבוא לכאן ולקבל את כל זה.‬
‫כן, רגשות מעורבים.‬
‫יש רק ביטוי אחד שאני יכול לחשוב עליו, וזה "היגיון חקלאי",‬
‫כי אתה אוהב חיות.‬
‫כל החקלאים אוהבים את החיות שלהם,‬
‫ואז הם שוחטים ומוכרים אותן.‬
‫כך תוכל לאהוב אותן כפליים.‬
‫בחזרה בחווה, כשהגשם המשיך לרדת,‬
‫הבאתי את החזרזירה החולה למשרד שלי‬
‫כדי שאוכל לפקוח עליה עין בזמן שאני עובד.‬
‫הרחקתי אותה מתנור הבישול‬
‫והבאתי אותה ליד הקמין באסם.‬
‫והיא ממש לא בסדר.‬
‫היי.‬
‫לא.‬
‫- זאת האחרונה. - אני יודעת, אני יודעת. בחייך. לא?‬
‫זה בסדר, פיצקי, אני איתך. טוב?‬
‫את יכולה לעזוב. אני אישאר איתך.‬
‫- וגם אימא שלה לא מרגישה טוב. - נכון.‬
‫מצבה החמיר, למען האמת.‬
‫כן, נכון.‬
‫זה פשוט שובר לי את הלב.‬
‫היי, ג'ני.‬
‫- ג'ני. - היי.‬
‫- שלום לך. - עוד מראה מוכר.‬
‫שמעתי שמצבה לא משהו.‬
‫כן.‬
‫לא, אני חוששת שהיא מתה. אין לה דופק.‬
‫- למרות שהיא יצאה קטנה מאוד. - כן.‬
‫אבל...‬
‫אני לא יכול לעשות את זה. אני לא יכול לגדל עוד חזירים.‬
‫זה סיוט. אני אוהב אותם יותר מדי.‬
‫עד כמה שזה לא ייאמן, העינוי לא נגמר.‬
‫כי היינו צריכים להפנות את תשומת ליבנו לברונית,‬
‫כעת משכל החזרזירים שלה מתו.‬
‫קדימה, מותק, היי, מתוקה.‬
‫אני יודעת. ילדה טובה. ילדה טובה.‬
‫מה את עושה שם, ג'ני?‬
‫רק מודדת לה חום, רק כדי לראות אם יש לה חום.‬
‫- היא מתנודדת. - כמו שיכורה.‬
‫- היא ממש מתנודדת. - היא נראית...‬
‫היא מתנועעת מצד לצד.‬
‫כן, היא כן, היא לא אכלה. היא שתתה קצת מים וזהו זה.‬
‫אפשר לראות מאחור, היא...‬
‫התחת שלה צריך להיות נחמד ומעוגל עם שריר,‬
‫והוא באמת סוג של נפול,‬
‫אז ברור שהיא איבדה כמות עצומה של מסת שריר שם ותמיכה.‬
‫והבעיה היא, במיוחד בשטח הזה שבו היא עולה ויורדת בגבעות‬
‫והכול קצת גבשושי,‬
‫אני פשוט ממש מודאגת שהיא תגיע לנקודה‬
‫שבה רגליה יפסיקו לתפקד והיא תקרוס.‬
‫ייתכן שמדובר בסרטן.‬
‫דבר נוסף שאולי מתמודדים איתו‬
‫הוא נזק לכבד, ולאף אחד מהם אין...‬
‫מרפא.‬
‫- כן. - היא סובלת עכשיו?‬
‫מצבה של כל חיה שלא אוכלת הוא גרוע.‬
‫- היא כל כך לא יציבה, נכון? - אני יודע.‬
‫אם לא תחליטו עכשיו,‬
‫יש לי הרגשה שנהיה במצב הזה בעוד שבוע,‬
‫כשהיא תתמוטט בתחתית... שם.‬
‫אם היא לא תחלים והיא סובלת,‬
‫הגיע הזמן להמתת חסד.‬
‫כן.‬
‫אז, אם אתם רוצים שאעשה את המעשה,‬
‫אז אני אטפל בזה ואתם תצטרכו‬
‫למצוא מישהו שיפנה אותה. אחרי שהכול ייעשה.‬
‫מתי תעשי את המעשה?‬
‫אני יכולה עכשיו.‬
‫אם אתם רוצים.‬
‫לעזאזל. מה דעתך?‬
‫אין לי בעיה לתת לכם קצת זמן.‬
‫אני לא רוצה שהיא תהיה אומללה וכאובה,‬
‫ואני לא רוצה שהיא תחלה יותר, ואז...‬
‫את גם לא רוצה שהיא תמות.‬
‫אני לא רוצה שהיא תמות עם רגל שבורה, אחרי שתיפול שם ו...‬
‫פשוט תהיה מכווצת ובודדה.‬
‫אני יודעת, זו תמיד החלטה ממש קשה ו...‬
‫כן. היא מקסימה כל כך.‬
‫היא נראית כאילו היא מתוקה...‬
‫- כן, היא ממש מתוקה. - נכון.‬
‫- תמיד הייתה הכי מתוקה. - כן.‬
‫כן? הגיע הזמן?‬
‫זה בסדר. לא חייבים להיות נוכחים אם לא רוצים.‬
‫כן, אני לא רוצה לראות.‬
‫לא.‬
‫- תודה, ג'ני. - אין בעד מה. בסדר.‬
‫ביי, ברונית.‬
‫אלוהים.‬
‫כן.‬
‫בסדר, יקירתי. אני חוששת שנגמר הזמן...‬
‫תרגום כתוביות: רינת זוהר מנחם‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬