FERMA LUI CLARKSON
CAPITOLUL 20 SFÂȘIETOR
CAMERA LISEI
Sansa! La picior!
La picior! Cățeilor! Nu, cățeilor, veniți aici!
La naiba!
Piggly Squat.
Salutare, purcelușilor! Ce mai faceți?
Purcelușilor!
Astea sunt fetele. Sunt foarte jucăușe.
Toate sunt gestante.
Era începutul lui martie și, în scurt timp, ferma urma să fie lovită
de un val de purceluși nou-născuți.
Nașteți?
De asemenea, fiind luna martie, Kaleb era ocupat cu recolta de primăvară,
și mi-a venit o idee care m-am gândit că l-ar putea ajuta.
Nu mai avem spațiu. Și ce e aici?
Îngrășământ.
Ce? Ce mama naibii?
Da, am cumpărat un aeroglisor.
Vorbește cu mine!
După cum bine știți, îmi plac aeroglisoarele.
Planul meu este... El încă nu știe.
Știu că ești șocat.
- Puțin. - E pentru tine.
Și, oricât de ciudat ar fi sunat, nu vorbeam prostii.
HOVER ROVER CUCEREȘTE AGRICULTURA
Aeroglisorul încearcă să devină cel mai bun prieten al fermierilor.
Osiile nu mai trebuie să suporte atâta greutate,
iar utilajul se mișcă lejer pe cele mai noroioase suprafețe.
Asta înseamnă că fermierul își poate face treaba oricând,
pe când asta ar fi fost imposibil cu un tractor obișnuit.
Uite o situație disperată! E blocat de-a binelea.
Calm!
Trebuie să-ți iei un aeroglisor cu protecție de noroi.
SFÂRȘIT
Planul meu era simplu.
Dacă folosim aeroglisorul ca să stropim plantele cu îngrășământ...
Perfect!
... atunci, putem scăpa de șanțurile
folosite de pulverizatoarele normale.
Așa am putea planta în locul șanțurilor.
Am făcut calculul aseară.
Știi câți kilometri de șanțuri sunt în cadrul acestei ferme?
- Câți kilometri? - Optzeci și șapte.
- Poftim? - Sunt 87 km de șanțuri.
Și sunt cam atât de late, deci asta înseamnă...
Am calculat costul recoltei pierdute.
Costă 5.200 £ pe an.
Așa scăpăm de șanțuri.
A trebuit să-i explic lui Kaleb că e puțin mai dificil să manevrezi un aeroglisor
decât să conduci un tractor.
- Ai două motoare. - Da.
Ăsta e motorul pentru glisare. Umple perna cu aer.
Apoi, după ce te ridici,
pornești motorul din dreapta.
Asta este accelerația.
- Nu e frâna? - Și acum...
Nu. Nu ai frână.
Bine? Și ăsta este ghidonul.
- De aici pornești flapsurile din spate. - Bine. Da.
Nu au niciun efect.
- În regulă. - Absolut niciunul.
Dacă vezi un obstacol și faci asta, îl lovești.
Trebuie să te apleci. Deci, practic, mergi așa
și te apleci așa peste el...
- Așa îl dirijezi? - Și așa virezi la dreapta.
Și apoi faci așa, și așa...
Te lași cât poți de mult...
- Și așa virezi. - ... și așa virezi împreună cu...
- Ăsta. - ... ghidonul.
Dar, de fapt, nu ai nici frâne, nici direcție.
Pot să fac o probă înainte de pulverizare?
Da, cred că e o idee foarte bună.
Îmi place să îți spun ce să faci.
Acum pornește...
Lasă-te pe o parte!
Stai! Mă las pe o parte!
Dumnezeule!
Ar trebui să mergi în linie dreaptă.
E degeaba. E la fel de drept ca un giratoriu.
Sunt... Virează!
Lasă-te pe o parte!
Lasă-te pe o parte și accelerează!
Tânărul meu ucenic se descurcă bine.
- Mă descurc. - Da.
A căzut.
Nu mă descurc.
Hai, măscăriciule!
Trebuie să învăț să conduc prostia asta. Mă duc la pulverizat.
Virează!
Vedeți, alunecă peste grâu.
Virează!
Am montat pulverizatorul, am introdus îngrășământul.
Virează!
Trebuie să-l învățăm cum să se oprească.
După ce lecția de condus s-a încheiat cu succes,
a venit momentul să vedem cum pulverizează aeroglisorul plantele.
Arăți ca un pervers în costum de latex.
Acesta este...
Îngrășământ lichid.
Nitrat lichid, care este extraordinar de coroziv.
După ce Kaleb mi-a umplut rezervoarele cu îngrășământ...
MINAR PREMIUM SOS DULCE DE MANGO
... eram gata de treabă.
Ești pregătit?
Da.
Dă-i bice, tânărul meu ucenic!
Iha!
Pulverizează!
Încep să mă pricep.
Nu e rău. Acum du-te puțin mai la stânga!
Da, mă duc.
Dar apoi, după exact 75 de secunde...
Kaleb, pulverizează ceva?
Nu.
Pentru numele lui Dumnezeu!
S-a terminat?
E gol.
- Și cât de mare e câmpul? - Opt hectare.
De câte ori va trebui să realimentezi cu îngrășământ?
De douăzeci și cinci de ori.
Glumești.
O să-mi ia opt ore să pulverizez cu chestia asta.
Asta înseamnă că trebuie să stau opt ore în costumul ăsta.
Cred că rămânem la pulverizatoare. Te rog.
Mă dezbraci, te rog?
Tăiați!
Era clar că aeroglisorul avea nevoie de niște rezervoare mai mari,
ceea ce însemna că avea nevoie și de motoare mai puternice
pentru a face față greutății suplimentare.
Asta era o treabă serioasă, și nu am avut timp pentru ea,
pentru că a doua zi a revenit iarna.
Apoi, în noaptea următoare, imaginile de pe camerele din țarcul porcilor
păreau să arate că una dintre mame urma să fete.
Să vedem cum se simte!
Uite, e un purceluș!
E primul ei copil.
Cred că avem o problemă.
Îngrijorată că purcelușa nu găsea un mamelon din care să bea,
Lisa s-a dus să ajute.
Doamne! Uite un mamelon!
Suge. Bravo, micuțo!
E 10 martie. N-ar trebui să fie atât de frig.
Se schimbă clima. Cineva trebuie să...
Trebuie să spună asta, pentru că e foarte grav.
E cea mai frumoasă parte a vieții de fermier.
Câți vom avea?
Câte mameloane are? Șaisprezece?
- Da. Are 16. - Deci ar putea avea 16 purcei.
Această bucurie s-a transformat curând în îngrijorare,
pentru că trecuse peste o oră fără să mai apară alți purcei.
Haide! Hai, mămico!
Unul nu e de ajuns.
Haide, poți să faci asta. Haide!
Mi s-a zis că ies ca gloanțele dintr-o mitralieră.
Ca o mitralieră...
Hai, mămico!
Se chinuie.
Aș spune că așa arată un porc care suferă.
- Veterinarul nu răspunde... - Ați sunat la mesageria vocală...
Și nici Kaleb. La naiba!
În cele din urmă, unul dintre veterinari a răspuns.
- Alo? - Salutare!
Sunt Jeremy Clarkson, de la Ferma Diddly Squat.
Bună! Care e problema?
Avem o scroafă care, într-o oră și 20 de minute, a născut doar un purcel
și pare că se chinuie.
De atunci nu a mai ieșit nimic.
E normal să treacă o oră și 20 de minute între pui sau trebuie să ne facem griji?
O oră și 20 de minute?
Da.
De obicei, e mult mai rapid.
Împinge activ sau doar pare că se mișcă pur și simplu?
Pare că se chinuie?
Aș spune că pare că se chinuie.
Dar Lisa îmi tot spune că așa arată oamenii...
Ei bine, ființele, când nasc.
Adică tremură și fornăie
și aș spune că pare că se chinuie.
Dar sunt bărbat, habar n-am despre ce vorbesc.
În regulă.
Lisa s-a întors la fermă să vadă dacă găsește o mănușă de cauciuc
și e dispusă să se bage acolo și să arunce o privire.
Da, ar putea fi cea mai bună soluție,
pentru că o să fie mai ușor dacă poate să vadă dacă se simte ceva.
Aveți lubrifiant?
Are Lisa niște lubrifiant.
- Să nu apară asta la TV! - Da.
E în regulă... Ar trebui să vadă dacă simte vreun purcel,
dacă simte picioarele din față sau pe cele din spate
și dacă pare că ies în poziția normală.
Poate să îi tragă puțin.
Bine, mersi, Jenny. Ne mai auzim. Pa!
Le am pe astea, dar am și...
Perfect!
Nu știu dacă o să simt mare lucru, dar le prefer pe astea.
Bine, hai să ne grăbim!
- Au trecut aproape două ore. - Bine.
- Jenny spunea... - Da.
... să bagi mâna.
- Da. - Dacă simți picioarele sau capul,
să încerci să-i tragi puțin.
Dacă sunt în poziție laterală, trebuie să o sunăm.
Bravo, fato!
Îmi pare foarte rău.
S-a oprit. Chiar s-a oprit.
Bine. Am intrat.
- Și? - Am intrat.
- Doamne, sunt atât de sus! - Simți vreun purcel?
Nu sunt... Nu. Chiar nu simt nimic.
Sunt foarte sus.
- O sun din nou pe Jenny! - Te rog, sun-o pe Jenny! Eu...
Bine. Nu, te-ai descurcat bine.
Îi putem face o injecție cu oxitocină, care uneori ajută,
sau puteți să o ridicați și să o plimbați.
Poftim? O ridicăm și o plimbăm...
Dacă o faceți să se miște puțin,
uneori asta pune lucrurile în mișcare.
Bine. Super!
Ce frig e!
Hai, scroafo!
Nu o să vină nici într-un milion de ani. E în travaliu.
Veterinara a spus s-o plimbăm?
Când erai în travaliu, dacă cineva ar fi venit cu mâncare de la McDonald's,
n-ai fi zis: „Da, mă duc după el.”
- N-ai fi făcut asta... Vine! - Nu, dar ea...
Nu pot să cred!
E în travaliu, dar a venit pentru McDonald's.
Ne apropiem. Mă apropii de purcelușa mea.
Nu. N-o lăsa să intre!
Nu! Dă peste mine!
Nu! Drăcia naibii! Ce se întâmplă?
Nu pot s-o plachez. M-a învins scroafa. Dumnezeule!
Am avut un meci de wrestling cu o scroafă.
- Intră. - Lisa,
trebuie s-o scoatem la plimbare.
Asta a spus veterinara.
Lisa!
Are contracții uriașe.
A fost la plimbare și nu cred...
N-a fost la plimbare. A...
Dacă făceam eu asta, n-ai fi zis că m-am plimbat.
Iese! Avem un purceluș. Da!
Iese abur.
Iese abur din ea... E abur.
E un purcel mare.
Așa. Vino încoace!
Vino aici, alunecoaso!
Acum avem doi.
A tras un vânt. Iese alt purcel.
- Zău? - Da.
Iese purcelul.
Da! Uite, al treilea purcel.
Lisa, e legată. E legat de mama ei.
- Ce fac? - Poftim?
E legată cu o chestie ca o sfoară.
Nu, e în regulă. E cordonul ombilical. Face parte din proces.
- Hai, linge-l! - Dumnezeule, ce drăguț!
Trei porci.
Ce mamă bună!
În următoarele două ore s-au născut încă șapte.
Și, după un pui rapid de somn,
ne-am întors să vedem cum merge treaba.
Bună dimineața, purcelușilor!
Bravo, mămico!
- Zece purceluși! Ce e? - Jeremy?
Jeremy, e unul care nu se mișcă? Ia uită-te! Poți să intri?
O, nu!
- Nu. - Sunt bine? Dragule, sunt bine?
Nu! Era unul mare și sănătos. S-a...
S-a așezat pe tine?
O, nu!
Lisa!
Tocmai s-a așezat pe altul.
- Uite! - E evident că îi strivește.
Sunt perfecți.
Ești mic și adorabil.
Și tu ești o scrofiță drăgălașă.
Deci avem doi, trei, patru, cinci.
Stai puțin, șapte. Stă pe vreunul?
- Sunt doar șapte. Stă... - În regulă, e...
La naiba! Unde a dispărut celălalt?
Bine...
Cred că iar stă pe unul dintre ei.
- Da. - Da, așa e. Unul e în spatele ei.
La naiba, iar îi strivește.
- Ești o mamă nașpa. - Uite-l!
- Ba nu e. - Ba da. S-a așezat pe unul dintre ei.
- Așa au murit ceilalți doi. - Dar e distrusă.
Uite-l!
Trei, patru, cinci, șase, șapte, opt. Toți sunt...
- Acum e mai bine. - Știu.
Dar nu trebuie să stai pe copii.
Îți dai seama că trebuie să ne ocupăm de asta în fiecare noapte?
Am cam făcut-o lată, nu?
- Da. - Da.
În acea noapte...
a început să fete o altă scroafă.
Dar aceasta a fătat doar trei pui.
Ce faci, mămico?
Deci acum...
Prima a născut zece,
s-a așezat pe doi, așa că am rămas cu opt.
Nouă, zece, unsprezece.
Și unul s-a născut aici azi-dimineață.
Asta înseamnă 12.
E gigantică.
Uită-te la tine! Da.
Deci avem Scroafa Stângace, care s-a așezat pe doi pui și i-a omorât.
Scroafa Elvețiană, care a promis că va făta 10, 12 sau 16 purcei,
dar a fătat doar trei. Și acum o avem pe Scroafa Gigantică.
Asta a fost... Cum s-a întâmplat asta?
Am vorbit două secunde cu cameramanul
și, când m-am uitat iar înăuntru, a mai apărut unul.
Asta e o scroafă bună. Fată cum trebuie.
Lisa a sosit la timp ca s-o vadă pe Gigantica fătându-l pe al treilea.
Iese altul!
Haide, ieși!
Până la finalul dimineții, Gigantica a fătat zece purcei.
Și, pentru că era o mamă cu experiență care mai fătase,
părea că știe ce face.
Bravo, mămico!
Cu toate acestea, când am verificat-o mai târziu...
Avem unu, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte, opt, nouă.
La naiba!
O, nu!
Nu mai suport.
Încă unul.
- E clar că l-a strivit, nu-i așa? - Da.
Apoi am mers să vedem ce fac celelalte mame...
- Și asta a rămas cu opt... - Da.
Pentru că doi au murit.
- Sunt doar șapte. - Știu.
Nu cred că a omorât altul!
O, nu!
Drăcia naibii!
Doamne, e absolut oribil!
În concluzie, am pierdut patru purceluși,
precum și trei din cele cinci surprize
care au venit cu puțin peste două luni în urmă.
Sunt adorabili.
- Au murit șapte purceluși... - Din...
Douăzeci și opt. Un sfert dintre ei au murit.
Cu ce greșim?
Fiind îngrijorați că facem într-adevăr vreo greșeală îngrozitoare...
- Bună! Ce mai faci? - Bună!
- Vanessa. - Sunt bine.
... ne-am consultat cu vecinii noștri, Vanessa și Andy,
care cresc porci de ani de zile.
Au fost striviți șapte porci, adică 25% dintre ei,
ceea ce e mult, nu-i așa?
Da, este. Dar cum...
- S-au așezat mamele pe ei. - Nu e ceva neobișnuit.
Se știe că sunt niște mame groaznice.
- Da. - Unele sunt mai rele decât altele.
Se știe că rasa asta e groaznică.
- Da, adică... - Da. Și porcii, în general.
- Sunt... - Da.
Când vine vorba despre adăposturi,
dacă locuiesc într-unul mare alături de alte scroafe,
celelalte scroafe o anunță pe cea care s-a așezat pe purcei...
- Apropo... - Fac scandal.
Nu... Ele observă.
Dacă ai o mamă nepricepută, o să îi spună celelalte.
După ce am digerat această informație, am discutat cu Kaleb.
Cea mai mare problemă e că purceilor le e frig.
Când mama se așază...
Mama se ridică să mănânce. Purceii spun:
„La naiba, e frig! E frig.”
Se găsesc unul pe altul, apoi se întoarce scroafa,
iar ei găsesc sursa de căldură.
Deci, când se așază scroafa, ei încearcă să se ducă repede la căldură.
- La căldura scroafei. - Înțelegi ce zic?
- Azi-noapte a fost al naibii de frig. - Asta e problema.
De asta pierzi atâția purcei. Nu pentru că ești un crescător prost.
Ești foarte bun. Și sunt drăguț.
- Chiar ești bun. - Bun.
Deci acum știam de ce mureau purceii,
dar nu știam ce să facem în privința asta.
Și, în acea noapte, am pierdut încă unul.
Și aveam o nouă problemă,
pentru că cealaltă scroafă gestantă
nu dădea absolut niciun semn că urma să fete.
Nici nu are lapte. Cum poate fi atât de întârziată?
O fi stearpă.
Să-i spunem „Doamna Baron”?
Baroana.
- E preferata ta. - Da. E prietena mea. E foarte blândă.
E adorabilă.
De asemenea, mânca foarte puțin,
așa că am chemat-o pe Jenny, veterinara.
- Ea e scroafa noastră amărâtă. - E adorabilă.
Am auzit că nu prea mănâncă. Asta nu e bine pentru nimeni.
- Înseamnă că ar trebui să... - Da.
Fără nicio îndoială, Lisa o să aranjeze să fie luată într-o ambulanță de lux
și internată la un fel de azil de porci cu...
televizor cu cablu.
I-am pus mâncare de mai bine de 12 ore, nu?
Mai mult? 18 ore? Și... Stă acolo și nici nu se mișcă.
Își scoate puțin limba și ia o gură.
Fornăie, nu mănâncă asemenea unui porc.
Da, ceea ce mă face să cred că e...
Ceva nu e în regulă.
Nu pare foarte fericită...
- Da. - ... dacă ne luăm după cum se mișcă.
Ascultând-o la plămâni, am văzut că are o respirație puțin șuierătoare,
așa că mă întreb dacă nu cumva are o mică infecție acolo.
Vreau să îi administrez un antiinflamator
și să îi dau un antibiotic, să vedem cum se simte.
Îmi pare rău, scumpo! Nu prea o să-ți placă.
Ce fată cuminte!
Bine. Am terminat.
Bravo!
E gestantă, nu?
Pare foarte umflată în partea de jos,
ceea ce sugerează că ar putea fi gestantă. Asta e bine.
Bravo!
- Mersi. - Sunați dacă nu se simte mai bine!
Da, așa o să facem.
În timp ce așteptam cu nerăbdare ca Baroana să intre în travaliu,
în jurul nostru se petreceau evenimente și mai importante.
La Consiliul Regional West Oxfordshire a sosit un inspector guvernamental
ca să dea un verdict în legătură cu contestația noastră.
ȘEDINȚA CONSILIULUI REGIONAL: CONTESTAȚIA FERMEI DIDDLY SQUAT
Am fost sfătuiți să nu participăm,
așa că, în schimb, ne-am spetit să ne asigurăm că tot ce aveam în magazin
era local, autentic și respecta reglementările consiliului.
Ned, care lucrează pentru noi și tocmai a împlinit 16 ani,
a făcut acești biscuiți în bucătărioara lui.
Musli făcut de fata de vizavi.
Făina provine de pe câmpul de acolo.
Astea sunt făcute în bucătăria noastră.
SĂPUN EXFOLIANT
Ăsta e făcut de un vecin.
Astea sunt de la dna Viktor.
Viktor ne face mierea,
iar dna Viktor folosește mierea noastră ca să facă săpun.
Asta este pastrama noastră uscată făcută cu ardeii noștri iuți delicioși.
Anul ăsta creștem mai mulți ardei.
Astea sunt făcute de un brutar local din Chipping Norton.
Astea sunt făcute cu grâul nostru.
Acela e ginul nostru făcut în Barford.
Vasele sunt făcute de o doamnă din zonă.
Acesta este chiliul nostru...
Știi că episodul are doar 40 de minute,
- ... și tu vorbești de 28 de minute. - Atunci, taci!
La fel de important era viitorul rulotei cu hamburgeri
pentru că, fără restaurant,
acesta devenise singurul mod prin care puteam face profit vânzându-ne carnea.
Îmi trebuie un hamburger și cartofi cu trufe și parmezan.
Mulțumesc.
Annie, care se ocupă de rulotă, a participat la ședința consiliului
pentru a cere continuarea activității afacerii sale.
Toarnă! Cum e?
E o cameră mare și, în spatele ei,
sunt vreo 12 rânduri de câte opt scaune
și cu un culoar pe mijloc.
Apoi, pe o parte avem consiliul cu reprezentanții lor legali.
Și tipul care prezidă
e în capăt și se uită la tine de sus.
- Are barbă? - Nu.
Asta e bine.
Intri... Eu am întârziat câteva minute din cauza lipsei de locuri de parcare.
Ce ironic!
Am intrat și m-am așezat lângă Emma, care se ocupă de lapte.
- Da. - M-am gândit că măcar am o aliată.
Și apoi a spus: „Dorește cineva să spună ceva?”
M-am ridicat și am spus: „Mă numesc Annabelle Gray.
„Am crescut într-o comunitate de fermieri.
„Am trăit toată viața la țară,
„și acum mă ocup de rulota de catering de la Diddly Squat”,
moment în care s-a auzit un fel de...
- ... în sală. - Peste tot.
Mi-am zis: „Doamne, începem.”
Și am zis: „Mă preocupă foarte mult asta.
„Aveți ceva de o valoare uriașă.”
Am spus: „Da, nu e perfect. Nu ascund nimic.
„Trebuie să facem anumite lucruri, dar nimeni nu vrea,
„fiindcă nimeni nu știe ce o să vă deranjeze data viitoare.
„Dați-ne infrastructura necesară ca să facem ceva genial!”
Exact. Au spus că putem avea o toaletă. Că e de ajuns.
Și că ajung nouă locuri de parcare.
Consilierul cu care am avut de-a face a spus că,
având în vedere cele zece locuri...
„Toată lumea parchează, iese din mașină și are cinci minute să se plimbe.
„Dacă vrei să cumperi ceva, te întorci și să pleci în cinci minute.”
- Vii și pleci în cinci minute. - În cinci minute. Da.
Deci, dacă vine o persoană cu dizabilități,
nu știu cât de repede se mișcă.
Data viitoare cronometrăm. „Cinci minute!”
Dar ți-ai dat seama cum merg lucrurile acolo?
Tot încearcă să pretindă că nu e un magazin agricol?
Da. Ei zic că oamenii vin aici și cumpără lucruri,
dar că, de fapt, este o locație de divertisment.
Asta mă scoate din minți, pentru că e...
- Mă uit la asta și zic... - La tot.
„Știu de unde provin pâinea, grâul. Cunosc această bere.”
Totul e aici. Și mă uit la afacerea ta și îmi zic:
„Acolo se duce toată carnea care e preparată cu pâine
- „... făcută din grâu local.” - În avans.
Și te gândești că este o fermă get-beget.
Recunosc, la început,
ne-am bătut puțin joc, dar acum...
Și mi-a plăcut când consiliul a spus:
„Oamenii trec pe lângă magazine agricole mai bune,” și te gândești
- ... că vacile noastre mănâncă iarbă... - Da.
... și hrănite pe timpul iernii cu fân de cea mai bună calitate.
Și consiliul... Și, de fapt, nu e treaba lui să spună asta, zice:
„Dar poți merge la alt magazin agricol. Au produse mai bune.”
Și, dacă îți închid afacerea, nu avem cum...
Dacă îți închid afacerea, am dat de dracu'.
Oricum, mulțumim mult...
Un tricou cu Chadlington.
„Tricoul meu e mai bun decât al tău.”
Îmi place.
Lisa! Astea sunt cântarele mele de bucătărie.
- Lisa! - Ce e?
Astea sunt cântarele mele de bucătărie.
- Ba nu. - Ba da.
- Ba nu. - Ba da,
pentru că nu le mai găseam. Mi-ai furat cântarele.
S-ar putea să fi trebuit să le împrumut puțin pentru legume.
De ce nu cumperi unele pentru magazin?
- Pentru că... Acum sunt aici. - Le-am căutat peste tot.
Nu trebuie să cântărești un pui
- ... înainte să-l gătești. - Ba da.
Zici: „Are cam un kilogram.” Și îl bagi la cuptor.
Și o să vezi că s-a gătit.
De asta fac mereu salmonella când gătești tu.
- De ce nu gătești tu? - Ba gătesc!
- Așa, n-o să mai faci salmonela. - De asta...
Dar nu pot să cântăresc nimic. Nu știu niciodată greutățile.
Mă întrebam unde au dispărut.
Apropo, sunt foarte bune.
După ce a urmărit îndeaproape ședința,
Charlie s-a gândit că vor trece săptămâni până când inspectorul va lua o decizie.
așa că nu aveam decât să ne întoarcem la agricultură.
Doar că nu am avut cum.
La jumătatea lunii martie a început să plouă și nu s-a mai oprit
zile întregi.
Asta l-a afectat foarte tare pe Kaleb,
pentru că solul era prea ud ca să-și planteze cea mai valoroasă cultură.
Grâul arnăut e planta care ne aduce ce-i mai mulți bani
și ar putea aduce o grămadă de bani, mai ales pe tabel.
Ar putea fi profit și pierderi.
L-am cultivat în ultimii doi ani și am văzut cât de bun poate fi,
dar e enervant că trebuie plantat la momentul perfect.
În caz contrar, suferă pe timpul verii,
și producția e slabă.
Voiam să... Da.
Nu cred că se va mai opri niciodată ploaia.
Ploaia nesfârșită însemna că nu puteam lucra nici la baraj.
Nicio șansă.
E foarte multă apă, nu-i așa?
Practic, a spălat argila. Uite!
Trebuie să așteptăm să scadă nivelul apei. Nu putem...
Da, sunt de acord.
Vreau să fac treabă.
- Nu poți. Plouă. - Știu.
Cu toate acestea, am primit niște vești bune din pădurea porcilor,
pentru că, din fericire, nu mai murise niciun purceluș.
Însă Baroana tot nu intrase în travaliu.
În ciuda unei săptămâni de antibiotice, starea ei nu se ameliorase.
Azi-noapte a dormit afară pentru că i-a fost prea cald.
Nu mănâncă deloc.
- Nu știu ce facem greșit. - Greșim undeva, nu?
Simt că... Mi se rupe sufletul.
A venit Jenny.
Tot nu se simte bine.
Așa e.
- Azi-noapte a dormit afară. - Da.
I-a scăzut temperatura probabil pentru că a dormit afară.
- Cred că... - Tot respiră greu.
Alegem a doua variantă.
Dar, dacă e gestantă
și i-au murit purceii în burtă,
s-ar putea să nu intre în travaliu,
iar aceștia să rămână în ea.
- Să putrezească în ea. - Ce se face în situația asta?
Putem încerca să-i inducem travaliul ca să-i elimine.
Fără alte formalități, am început procedura de inducere.
Dacă purceii sunt morți, ne vom concentra să o facem bine.
- Să-și revină. Da. - Apoi...
În spatele urechii și... O injectăm.
- Gata? - Da.
Deci mâine, pe vremea asta,
la ora trei, urmează a doua injecție. I-o faci tu.
Da, pot să fac asta.
Ar trebui o cantitate mică. Nu e ca seringa cu antibiotic,
- ... care e groasă. - Da.
Trebuie o cantitate mică și intră ușor.
Bine, e în regulă.
O să-i administrez asta
și apoi va dura între patru și doisprezece ore până când va începe travaliul.
Așa.
Vai de mine! Bună, dragă!
Gata. Da.
Până după-amiază, medicamentul a început să funcționeze
și a născut un purcel viu.
Dar tot aveam probleme.
A început procesul.
A născut un purceluș foarte mic.
Nu are lapte,
și purcelușul stă acolo și caută un mamelon, dar nu există mâncare.
Cum stăm?
A născut un pui. Nu are lapte.
Uite!
- Dumnezeule mare! - E minuscul.
Avem lapte de scroafă? Ca laptele pentru copii?
Ăla nu e un purcel sănătos, nu?
Clinica veterinară.
- Bună, Nathan! - Bună!
Sunt Jeremy Clarkson, de la Diddly Squat.
- Da. - Scuze pentru deranj!
Presupun că Dilwyn și Jenny nu sunt acolo,
- ... așa că te deranjez pe tine. Nu... - E în regulă.
Nu știu dacă știi despre scroafa noastră bolnavă.
A născut un purcel, dar e cât un șoarece de mic.
Nu produce lapte deloc.
Mă întrebam dacă ai vreo sugestie.
Practic, dacă nu produce lapte deloc,
următorul pas va fi
să hrăniți purceii cu colostru.
De unde facem rost de colostru?
Deci, cred că, în acest caz, cel mai ușor ar fi
să folosiți lapte de colostru de miel,
pe care vi-l pregătim la clinică și vă așteptăm să veniți să-l luați.
Va trebui să urmați instrucțiunile de pe ambalaj.
Îl amestecați și hrăniți purceii cu biberonul.
Bine, Nathan. Mersi. Pa!
- Bine, aveți grijă! Pa! - Pa!
Un membru al echipei de filmare s-a dus să ia laptele,
și apoi a venit Kaleb...
- Încă încearcă să împingă? - Da.
... chiar când Baroana a fătat al doilea purceluș.
Da!
Da, încă unul.
Încă unul?
- Da, încă unul. - E viu?
Da. Uite-l!
- E și mai mic? - Da.
E incredibil de mic.
„Mi-e al naibii de foame!” Sunt convinsă.
Ăsta e extrem de slăbit, Kaleb.
Unul dintre ei e extrem de slăbit.
Îl am... pe cel mic?
Nu, e cea mare. Și nu își poate deschide gura.
Pur și simplu... își bălăngănește capul pe sfârc.
Din fericire, laptele praf era pregătit.
În regulă. Bravo!
- Așa. - Aproape...
Bun.
E perfect.
Te facem un porc mare și puternic.
Te punem pe picioare imediat.
Apoi a venit Nathan și a început să facă miracole de veterinar.
Avem unul.
- Viu? - Da, viu.
Încă unul.
- Lisa? - Da?
- Câți avem? - Patru.
Toți sunt vii?
- Da. - Sunt minusculi?
Da.
Stai puțin! Da, mai am unul.
În scurt timp, Baroana era mama a cinci purceluși.
Îi pun lângă mamă ca să îi încălzească,
pentru că lui îi e cam frig acolo. Ar trebui să-i punem împreună.
După ce i-am hrănit pe toți cu biberonul, ne-am dus acasă să dormim puțin.
În dimineața următoare am aflat că muriseră trei dintre purceluși.
Pur și simplu fuseseră prea slăbiți ca să supraviețuiască.
I-am mutat pe ceilalți doi la fermă, într-un țarc încălzit,
dar nici asta nu a funcționat.
A mai murit unul.
- E singura care a mai rămas? - Mai avem una.
Unde e mama? E bine?
E încă în viață.
Pierdem mulți purceluși.
- Poftim? - Pierdem mulți purceluși.
E foarte dificil, nu-i așa?
Și pe ea trebuie s-o hrănim o dată la zece minute.
O dată la... Nu mai știu ce a zis veterinarul, dar...
Vino încoace!
Încă avem una bătăioasă.
E cea care s-a născut a doua?
Am pierdut șirul. Sincer, nu știu.
Misiunea vieții noastre va fi s-o facem să supraviețuiască.
- Da. - Și pe mama ei.
Mama va supraviețui. Mă duc acum s-o văd.
Te duci la ea.
În acea noapte am făcut ce ar face chiar și cel mai neînduplecat fermier
într-un astfel de moment.
Haide! Așa.
Am adus purcelușa bolnavă în bucătărie ca să avem grijă de ea acolo.
Așa. Haide!
Așa.
Încă e micuță.
Și încă e rece, sinceră să fiu. Ai urechile reci.
Bine. Hai să te băgăm înapoi acolo!
Bine. Ca să-ți fie cald și bine. Da.
Nu. Nu te bag acolo. Dar e mult mai cald aici.
Știu, îmi pare rău.
DIDDLY SQUAT MAGAZIN AGRICOL
A doua zi, ironia ironiilor face
c-a trebuit să mergem la magazinul agricol ca să ne vedem cu Andy Garcia, măcelarul.
Da, e multă. Haideți să ne uităm!
Acesta a terminat de pregătit porcii pe care-i dusesem recent la abator.
Șapte cutii. În astea se află carnea de la doi porci.
Tu ar trebui să le cari. Sunt porcii tăi.
Ești tânăr și te-am văzut cu un cărucior în mână în timp ce ținteai cu arma.
- Ia uite! Asta e preferata ta. - Al Capone.
- Da. Astea sunt fâșii de burtă. - Ce bun!
Acolo sunt cotlete, dar se vede că sunt porci de calitate...
- Ce grăsime! - ... datorită grăsimii.
Deci cine are grijă de ei face o treabă excelentă.
Se vede că mănâncă foarte bine.
Mulți cârnați.
- Măiculiță! - Cârnați cu Carolina Reaper și cu miere.
- Să nu-mi vină să cred! - Mai avem. Mai e o cutie.
Doi porci au produs...
Patru, opt...
- O cutie are 36 de pachete cu câte șase. - Dumnezeule!
- Cârnații Sandy and Black ai lui Jeremy. - Sună bine.
Sună bine, nu-i așa?
Cât o să ajute la partea mea grafic!
E genial, doar că... Eram...
Ce nu pot să înțeleg
este că avem mari probleme cu scroafele care fată.
Mari probleme.
Stăm toată noaptea treji ca să avem grijă de porci
și încercăm să facem să le fie cald și bine
- ... și să-i ținem în viață. - Da.
Și apoi facem o pauză
- ... și venim să primim toate astea. - Ești... E greu.
Da, sentimente contradictorii.
E o singură expresie la care mă pot gândi. Asta-i gândire de fermier,
pentru că iubim animalele.
Toți fermierii își iubesc animalele.
Și apoi le ucid și le vând.
Astfel, le iubești de două ori.
Înapoi la fermă, în timp ce continua să plouă,
eu am adus purcelușa bolnăvioară la mine în birou
ca să pot să stau cu ochii pe ea în timp ce lucram.
Am mutat-o de lângă cuptor
și am adus-o lângă soba din hambar.
Și chiar nu se simte bine.
Bună!
O, nu!
- E ultima. - Știu. Haide! Nu?
E în regulă, micuțo. Sunt lângă tine, bine?
Poți să te duci. O să stau alături de tine.
- Și nici mama ei nu se simte bine. - Știu.
Sincer, se simte mai rău decât înainte.
Da, așa e.
Mi se rupe sufletul.
Bună, Jenny!
- Bună, Jenny! - Bună!
- O priveliște binecunoscută.
Am auzit că nu se simte prea bine.
Da.
Nu, mă tem că a murit. Nu se aude nimic.
- Deși păruse puțin că își revine. - Da.
Însă...
Nu pot. Nu pot să fac asta. Nu mai pot să cresc porci.
Un coșmar. Țin prea mult la ei.
În mod incredibil, chinul nu se sfârșise,
pentru că acum, că toți purceii ei au murit,
trebuia să ne îndreptăm atenția asupra Baroanei.
Haide, dragă! Bună, scumpete!
Știu. Ce cuminte ești!
Ce faci acolo, Jenny?
Îi iau temperatura, să văd dacă are febră.
- Se clatină. - Merge de parcă ar fi beată.
- Se clatină rău. - Da, pare...
Se leagănă de pe o parte pe cealaltă.
Da, așa e. Nu a mâncat. Doar a băut puțină apă.
Se vede de la spate...
Fundul ei ar trebui să fie rotund și musculos,
dar este foarte drept,
deci e evident că a pierdut foarte multă masă musculară și susținere.
E problematic mai ales pe acest teren deluros pe care urcă și coboară,
unde totul este denivelat.
Mă tem să nu ajungă în punctul
în care nu o vor mai ține picioarele și se va prăbuși.
Ar putea fi ceva canceros.
Cealaltă cauză ar putea fi
o afecțiune la ficat, însă niciuna dintre aceste variante nu e...
Tratabilă.
- Da. - Acum se chinuie?
Orice animal care nu mănâncă nu se află într-o stare bună.
- E foarte instabilă, nu-i așa? - Știu.
Dacă nu iei decizia acum,
am un presentiment că săptămâna viitoare vom fi în situația
în care se va fi prăbușit... acolo.
Dacă starea ei nu se ameliorează și se chinuie,
e timpul pentru eutanasiere.
Da.
Deci, dacă vrei să fac treaba respectivă,
atunci, o să mă ocup, iar apoi tu trebuie
să chemi pe cineva s-o ia. După ce e gata.
Când poți să te ocupi?
Pot și acum.
Dacă vrei.
Drăcia naibii! Tu ce zici?
Pot să vă las să vă mai gândiți.
Nu vreau să fie nefericită și să sufere,
și nu vreau să se îmbolnăvească și mai rău, dar...
Dar nu vrei nici să moară.
Nu vreau să moară cu un picior rupt după ce a căzut acolo și...
să fie chircită și singură.
Știu, întotdeauna este o decizie foarte dificilă și...
Da. E adorabilă.
Pare că are o latură drăgălașă...
- Da, chiar e drăgălașă. - Chiar e.
- Mereu a fost cea mai drăgălașă. - Da.
Da? E momentul?
Bine. Nu trebuie să fiți de față dacă nu vreți.
Da, nu vreau să văd asta.
Nu.
- Mersi, Jenny. - Pentru puțin. În regulă.
Pa, Baroano!
Vai, Doamne!
Da.
Bine, scumpo. Mă tem că a sosit momentul.
Subtitrarea: Valeriu Cosa
Redactor Robert Ciubotaru