KAPITEL 19 TJANSER
Langs toppen. Den her skal tilbage samme vej.
- Er du klar? - Du behøver ikke kaste den.
- Jeg er nødt til at svinge den. - Men jeg er høj.
Det er en stor dag.
- Hvor mange traktorer? - Hundrede.
Hundrede traktorer?
Alt sammen for velgørenhed.
Skal den under soltaget, eller...
Nej, ikke den vej.
Jeg vil hellere gøre det med mine venner.
Det hørte alle, ikke?
Hørte alle Kaleb Coopers gode julehumør?
Giv mig en strip.
Jeg har aldrig forstået dem. Jeg ville være udeulig som politimand.
- Sådan. - Er det sådan?
Sådan.
Ligesom politiet.
Sig det der med "du gjorde noget."
Jeg gjorde noget.
Den årlige juletraktorkørsel varslede starten på julefestlighederne.
Og da alle slog sig ned
foran tv'et anden juledag i deres fine, nye sweatere,
gjorde jeg det ikke.
Normalt ville jeg tænke på, hvilken fest jeg skal til i aften,
og hvor jeg skal hen til frokost i morgen.
Og nu tænker jeg bare:
"Har grisene vand? Har køerne hø?"
Godmorgen, grise. Venter I på mad?
Hej, hunde.
Ud med jer.
Er vi småsultne?
Klar, parat og over!
Flyt dig. Kom så.
Måske lidt her.
Sådan der.
Og så...
Hund! Ud!
Sansa, plads.
Hvordan kom du herind?
Hvordan kom de ind?
Det er jul.
Kom her, grise.
Kom her, grise!
Det er spisetid. Arya og Sansa. Plads.
Ud, hunde.
Fremragende.
Sådan.
Kom så.
Flot. Kom så.
Underligt, at de kan gøre det,
men ikke hoppe ind bag i bilen.
Kom så, Sansa. Ind.
Sansa, kom ind.
Ind.
Kom så.
Ind.
Sansa, ind.
Din klovn.
Men selvom julen var travl,
lykkedes det mig at komme væk i en uge i det nye år.
Hej, grise.
Da jeg kom tilbage,
havde grisesitteren Kaleb overraskende nyheder.
- Hvor var ferien? - Herlig.
Hvad med grisene?
Det var en interessant oplevelse
at passe dem, mens du var væk.
Hvad?
Vi har fået fem smågrise.
- Hvad? - Vi har fået fem smågrise.
- Smågrise? - Ja, smågrise. Fem.
De har det så godt.
- Hvordan er det sket? - Aner det ikke.
De blev kun parret...
- Ja, du... - ...for en måned siden.
- Så hun var drægtig, da jeg købte hende. - Ja.
De blev solgt som tomme.
Så var det et røverkøb,
for nu har du fem smågrise, du ikke ventede.
Hej.
Se!
De er bedårende.
De er søde, ikke?
Flot klaret, mor.
Se lige dig.
Se.
- De er bedre end får, ikke? - Jo!
Jo.
Din mor er ligeglad, ikke? Se hende.
Hej med dig.
Eftersom deres ører stod op,
var det hurtigt klart, at faren ikke var en ren Sandy and Black.
Men hvem han end var, havde han skabt fremragende afkom.
- Skal jeg sætte ham ned? - Hvor længe skal de bo der?
De bliver der i...
Vi flytter dem jo, ikke?
Vi skal have dem
- væk fra din mark og ind i skoven. - Ja.
Jeg vil gerne have dem væk,
for det er dystert for dem heroppe.
Se den helt lille. Hun er virkelig lille.
Har du ham?
Se lige den mikrogris.
Den er varm...
Der er altid en lille.
Men hun er bare...
Se hendes lille næse.
Stolte forældre.
- Smilende. - Stolte forældre.
Stolte forældre.
Desværre var dette øjeblik kortvarigt.
For næste dag forsvandt den lille efternøler.
Og hvis du ikke vil vide, hvad der skete,
så stik fingrene i ørerne nu.
Jeg synes bare, det er utroligt, at en gris ikke vil æde løg,
- men gerne sit eget barn. - Ja.
Det eneste, de ikke spiser, er tænder.
- Men de havde ingen. - Ingen tænder der.
Kun et lille stykke øre.
Ikke mere. Det er sådan, jeg ved, den blev ædt.
Min første tanke var, at den blev taget af en glente eller en musvåge.
Men den kunne ikke nå ind i grisehytten.
Han var alligevel svag. Det er trist.
Jeg håber, den var død, før hun åd den.
Hold op.
Indtil videre måtte vi lægge grisekannibalismen til side,
for hvis Kaleb havde ret, og der var en grisetsunami på vej,
måtte vi få deres nye hjem i skoven bygget i en ruf.
Vi skal have dette hegn her.
Der skal være en låge der, der og der.
- Det er 80 meter. - Jep.
Den her låge fører til den og den. Og den til den og den.
Vi sætter et nyt hegn her op opefter, hvilket er let nok, ikke?
Ja, så jeg vil måle 80 meter.
Det er perfekt, ikke?
Gerald kan holde øje med dem.
- Den skønne skovudsigt. - Med en god sydvestenvind.
Geralds hus er ikke ret langt derfra.
Han får noget griselarm.
Værsgo. Nu vi taler om Gerald.
- Han blev opereret, ikke? - Jo, for tre dage siden.
- Jeg har talt med ham. - Har du?
For to dage siden. Jeg giver ham noget svinekød.
Han vil have svineslag.
Han må have det lidt bedre.
- Og åbenbart... - Han virker gladere nu.
Nej, han er ved at blive rask.
Det er godt at høre.
Han skal i gang med de væltede mure.
Ja. Vi må have ham tilbage.
Med enighed om planerne måtte vi begynde at fjerne grene,
så de ikke kom i vejen.
Og fordi det er et tv-show, var der knas med sikkerhedsreglementet.
Jøsses, du rager på mig.
Og så du ikke kan flygte...
Jeg kan ikke. Fjern det.
- Hvad? - Jeg kan ikke.
Det skal du, fordi vi bliver filmet.
Klar? Du ser godt ud.
Klarer du det, Lisa?
Ja.
Vi er vist færdige.
Vi er færdige.
Værsgo, prinsesse.
Lort. Er du okay?
Jeg skal nok få dig ud herfra.
Er du all right?
Han glemte, han var hægtet fast.
- Glemte du selen? - Ja.
Lidt baglæns.
- Slog du hovedet? - Kom lidt tilbage.
- Lidt længere ned. - Jeg gør det.
Ja, bare træd lidt fremad.
Lad os være helt ærlige.
Det var sikkerhedsudstyret, der sårede ham.
Der er allerede en bule.
- Jeg gjorde det samme, ikke? - Værsgo.
- Du gjorde det. - Ja.
Jeg tror, vi skal af
med alt sikkerhedsudstyret.
Det skader folk.
Heldigvis var Kalebs kranie tykkere end buret,
så arbejdet fortsatte.
Fortsæt, fortsæt, fortsæt.
Lidt op mod mig.
Men mens jeg byggede de nye grisehuse,
blev jeg mindet om, at skoven havde akut behov for lidt vedligeholdelse.
Og hovedtjansen, som jeg havde opdaget i efteråret,
var at reparere en dæmning, der kollapsede hurtigt.
Det her skulle være fyldt med grus.
Og gruset er blevet skyllet væk.
Der burde være fem jernbanesveller.
Og så kommer vandet ind i røret og ud der.
Hvis jeg ikke reparerer det, bliver det hele skyllet væk igen,
når regnen starter, og dammen forsvinder.
Der vil ikke være nogen steder for ørrederne eller isfuglene
eller ænderne.
Det skal repareres.
Men jeg var nu klog nok til at vide, at før jeg gør noget som dette
i et skovområde fuld af mus og spidsmus,
måtte jeg rådføre mig med hr. Næ-nej.
Plads.
- Godmorgen, Tom. - Godmorgen, Jeremy.
- Går det godt? - Ja. Godt at se dig.
I lige måde. Hvad...
Hunde, kom her. Plads.
Jeg træner dem. Undskyld.
Jeg forstår, at du har planer om
- at arbejde omkring... - Plads!
- ...den flotte lille dam. - Nej.
Sansa, Arya, plads!
Vil du herned...
Her er, hvad jeg vil gøre.
Jeg skal have plads her,
fordi jeg skal ordne dæmningen.
- Okay. - Som du kan se, er i stykker.
Forudsigeligt nok var Toms røde flag allerede i vejret.
Her er nogle tidligere beviser på, at der er krebs.
- Jeg tror, der er masser. - I dammen.
Amerikanske.
Ja, nordamerikanske signalkrebs.
- Og det er de slemme. - Det er de slemme, ja.
- De har dræbt vores engelske. - Ja.
De er krebseverdenens grå egern.
- Dybest set. - Ikke?
De er værre.
- Hvor store er de? Jeg har aldrig set én. - Nok 16 til 18 centimeter,
- de store hanner. - Og på engelsk?
- Seks tommer... - Så store.
Det er jo hummere.
Ja, man ser de aggressive hanner først.
- Hvor aggressive? - Meget. De æder deres unger.
Ja, det sker tit.
For jeg har hørt, at der var krebs,
og jeg ville fange dem og sælge dem i butikken.
Ja, det må du ikke.
Fængselsstraf?
Ja, det giver fængselsstraf.
- Og en bøde. - Ja.
Jeg tror, det er £2.500.
- To tusinde... - Ja.
Hvis jeg fanger en af de krebs,
- kan jeg få en bøde på £2.500. - Ja.
- Måske også en fængselsstraf. - Og måske fængsel.
- Jaså. - Måske...
- Afhængigt af omfanget. - Gud.
Et andet problem, du har, er,
at jeg kan se, at nogle af bredderne er eroderede.
- Det er det største problem. - De spiser bredderne!
Ja, de graver sig ind i bredderne...
De kan grave omkring to meter ind i overfladeniveau.
- Ja. - Det kan være nogle komplekse huler.
- Hvis du kommer med maskiner... - Ja.
...skal du være forsigtig med, hvor tæt du kommer på bredden.
Så jeg ikke maser en invasiv krebs?
Dine maskiner kunne ende i søen.
Det går ikke.
Så jeg vil være meget forsigtig med at lave noget ved bredden.
Hvad ville du anbefale?
Jeg ville foretrække
at gøre det manuelt og ikke med maskineri.
- Nej. - Det er den sikreste måde.
Med Toms råd om ikke at bruge tunge maskiner,
satte jeg i gang.
Ja.
Lad mig forklare.
Italiensk fabrikeret, lavt tyngdepunkt,
topfart: 4 kilometer i timen.
Det er dobbelt så hurtigt som en snegl.
Men farten var ikke glansnummeret.
Nej, hvad Wally, den radiostyrede robotrydder gør bedst,
er at fjerne alt på sin vej.
Du fredsens!
Hvad er det for et apparat?
For pokker da!
Den knuser alt.
De kunne have bygget en jernbane på 20 minutter
med sådan én.
Jeg kan ikke se, hvad den laver derinde.
Det ændrer alt.
Når man ikke kan se den,
kan man kun navigere efter lyden.
For fanden da!
Fuck!
Jeg har ødelagt den eneste resterende dæmning.
Lort.
Men på trods af den frygtelige skade, jeg har forårsaget derovre, har jeg...
Blændet mig selv.
Men udover den lettere blindhed og ødelagte dæmning
har jeg endelig, efter to-tre år, åbnet dæmningen igen.
Så vi kan reparere den.
Kaleb gjorde mig følge for at sætte skub i sagerne.
Og til at begynde med gik alting godt.
Ja.
Vi gravede ned i jordlagene
for at nå gårdens tilsyneladende uudtømmelige mængde vandtæt ler...
Saftigt ler.
Kom så.
...som vi ville bruge til dæmningen.
Fortsæt bare.
Så tog vi det gamle rør ud...
Stop!
Tyngdekraft, nem transport.
...og manøvrerede det nye rør på plads.
Fortsæt den vej.
- Se lige! - Lige i øjet!
Men fra det øjeblik begyndte skænderiet.
For hvad angik dæmningsbyggeri, vidste vi begge bedst.
Se, hvordan det ligger.
Nu skal vi bare lægge ler på, ikke?
Nej, det skal løftes,
men ikke bare lidt. Det er en præcis afmåling.
Vi skal bare løfte det med leret.
- Det kan vi gøre i hånden. - Nej.
Og pakke leret.
Du siger "en lille smule..."
- Det gør vi i hånden. - Ikke "lidt."
Jeg mener så meget.
- Ikke så meget. - Jo.
- Jeg tror, det er så meget. - Nej.
Du tager fejl.
- Når vi får den rette højde... - Så tag den ud.
Vær nu sød at lytte.
Bunden skal være 2,5 cm under niveauet for afløbsrøret.
Ja, jeg ved det godt, men du nægter at lytte.
For at afgøre tvisten installerede vi en lasermåler.
Og efter det begyndte vi at bygge en midlertidig dæmning
for at skabe et tørt arbejdsområde til den rigtige dæmning,
hvor skænderiet virkelig tiltog.
Nej, lad dem ligge. Vi skal bygge over dem.
Ja, det skal ligge der. Se.
Nej, lad være med at blande dig.
Du er så følsom.
Tak.
Hvor mange flere?
Rør ikke ved laseren. Rør ikke laserdimsen!
Du godeste.
Nej, det... Ram ikke laseren!
For helvede da!
Jeg har aldrig set sådan inkompetence.
Hvorfor tog jeg ikke...
Åh gud.
- Kan du slå dækstyring til? - Ja, ja.
Lige nu gør hjulene sådan.
De skal allesammen dreje samme vej.
Ja.
Du gør det ikke.
Du er ikke i hjulstyring.
Kaleb, hold op. Du skal i hjulstyring.
Flyt den ikke, før du får den i hjulstyring.
Den er i hjulstyring, men jeg kan ikke dreje rattet. Se.
Sæt den i hjulstyring.
Det er den, jeg kan ikke...
Nej, du skal dreje rettet for at sætte den i hjulstyring.
Jøsses.
Du er nødt til at fjerne den gren med en motorsav.
Bare rolig, Kaleb, jeg redder dig fra din egen inkompetence.
Hvor? Her?
På knoen der.
- Nej. - Ved knoen.
Her?
Din idiot.
- Hvad? - Du skal skære nedefra.
Pis af!
Du vidste, at det ville ske.
Det var ikke sjovt.
- Jeg sagde, du skulle gå rundt om. - Du sagde...
Jeg gjorde ikke en skid. Skær nedefra.
Du har kylet sten efter mig hele dagen.
Og nu...
Goddag.
Jeg får sgu i et træ i hovedet.
Hej, hvad sker der?
Han er et forpulet foster.
Du er lige så inkompetent med saven.
Man skærer fra bunden, fordi den klemmer.
Den klemte på mit hoved.
- Tal ikke til ham, Charlie. - Den klemte klingen.
- Pis med dig. - Ja.
Hvad laver I?
Nu kan jeg forklare det, og du bliver glad.
Se lige.
- Reparerer du dæmningen? - Ja.
Det gamle rør var ødelagt.
Så vi fjernede det,
fandt ler til en midlertidig dæmning, mens vi bygger den rigtige.
- Okay. - Men fosteret,
der lige har fået kørekort,
har kørt teleskoplæsseren af sporet.
Ja, det...
Og så ramte han en gren, som jeg måtte skære af.
Og han syntes, det ville være sjovt, hvis jeg skar tæt på knoen,
fordi han kunne se, at det ville vride den
og vælte mig med en kørende motorsav.
- Det er usandt. - Det er rigtigt.
- Nej. - Jo.
- Brugte du en motorsav? - Ja.
- Sådan? - Jeg havde hjelm på.
Pis med dig.
Sikkerhedsbukser?
- Jeans. - Du kunne have mistet benet.
Ja, præcis,
men kun på grund af Kaleb.
Du er nødt til at irettesætte ham.
Ja. Jeg irettesætter dig for ikke...
- Jeg havde et visir på. - Du kunne...
- Ja, og så glider du og... - Jeg gled.
Hvordan er vejret?
Udmærket. Men det skete heldigvis ikke.
Og hvorfor er vi...
Jeg er...
...forbløffet over, hvordan...
Hvor længe har det her rod taget?
Du ordner, fikser,
- reparerer en dæmning... - Ja.
...der beskytter, holder vand tilbage.
Og hvis det går galt,
hvilket der er sandsynlighed for,
- ikke for noget... - Lidt.
...lige dernede i østenden, den eneste del af Chadlingon, der...
- Brook End. - ...faktisk kan lide dig,
vil du oversvømme.
Og du har ikke underrettet nogen.
Det er et lovkrav at underrette de lokale myndigheder.
West Oxfordshire distriktsråd skal vide det.
- Hvordan er jeres forhold? - De siger nej.
Ja, de vil sige nej. For de vil sige:
"Hvilke forholdsregler har du mod oversvømmelsesrisiko?"
Ingen.
Overhovedet.
Jeg har da en motorsav.
Fint, hvis du kunne bruge den.
Det er faktisk godt, jeg er her.
- Tal aldrig med ham igen. - Dumme mand.
- Og den anden ting. - Så...
Så kom da.
Nej... hvordan skal vi få ordnet det her rod?
- Hvilket rod? - Det her!
Se, du har smidt alle de... Hvordan vil du få det ud?
Du har smidt affald i et vandløb.
- Ved du... hvad er det? - Jordbund.
- Er der asbest i? - Nej.
- Murbrokkerne? - Det er lerrør.
- Det var der allerede. - Du blokerer...
Råb ikke ad mig, råb ad ham.
- Det var hans idé. - Nej, det er jer begge to.
- Du har graveren... - Fordi jeg er ansat.
- Du assisterer ham. - Jeg gjorde intet.
Han er gårdbestyrer.
Nu er det mig, der får skylden.
Hvem kørte den?
Charlie, jeg sagde:
"Jeg tror ikke, det er en god idé at køre herned."
Nej, det er ej...
Vi besluttede at stoppe opdæmningen, indtil jorden var mindre mudret,
og gik tilbage til at installere de nye, isolerede grisehytter.
Og da det var gjort, var det tid til at flytte de nye beboere.
Lad os få dem tilbage.
Er det...
- Nej! - Den larmer ret meget.
Kom så, grisebasser.
Jeps.
- Afsted. - Kom så.
Sådan.
Grisebasser!
Se, en hel griseby.
Skovsvin.
- Se, de snuser rundt. - Er de allerede begyndt at rode?
Se, de har allesammen...
Se deres små ansigter.
De ser gladere ud herude end derinde.
- Jeg er gladere over at se dem her. - Ja.
Med grisene på plads i deres nye skovhjem
kunne Kaleb få deres gamle mark tilbage,
så han kunne bruge den til at tjene penge til sin del af driften.
Jeg fjerner det her og planter græs.
- Hvad? - Jeg planter græs her.
- For at lave hø. - Hø.
Er hø virkelig en god ide?
Det synes jeg.
Tre omgange, £200 per ton.
Så jeg pakker dem i små baller til syv pund stykket.
Til alle, der flytter ud af London og får heste.
Præcis.
Hvem er rykket... Joe Wicks er flyttet herop.
- Ham kender jeg ikke. - Og en til...
Og du kan præsentere mig for dem.
Se lige en forretningsplan. Jeg er allerede gladere.
Ja, men lige nu vil seerne
skide i bukserne af grin ved tanken om, at jeg kender Joe Wicks.
- Ja, men... - Han er fitnessmanden i COVID,
og han lavede øvelserne online, som alle så.
Men han er flyttet herop.
Vi har Cowell, vi har Beckham.
Natalie Imbruglia. Vi har Amanda Holden.
Vi sælger hø til deres heste.
- Stol på mig. - Ja.
Jeg lod Kaleb forberede sin mark
og vendte tilbage til ophørspåbuddet.
LUKKEMEDDELELSE
Charlie havde nu indgivet vores klage.
Jeg krydsede fingre for,
at butikken i det mindste kunne forblive åben.
Kun sådan kan mit projekt om at dyrke det uopdyrkede...
DIDDLY SQUAT BROMBÆRMARMELADE
...tjene penge.
Jeg har faktisk tjent £8.320.
For at sikre os, at vi havde en sag, måtte butikken være pletfri,
hvilket betød alt til salg derinde...
DET HER LUGTER AF MINE KUGLER
...skulle komme fra inden for rådets pålagte grænse på 25 km.
DIDDLY SQUATS FUGLE
Det forstod vi alle,
undtagen Lisa.
Lisa har en ret irsk tilgang til regler og regulativer.
Ja.
Jeg gik derind forleden, mens der var lukket.
Under disken, det hele.
På fersk gerning.
Hvis du vil have nogle af de produkter, vi er forbudt...
Nej, for vi siger det. "Du må sælge det og det."
Og hun kan ikke... Hun kan ikke se hvorfor.
Så her er et påbud.
- Følg det, eller bliv sigtet. - Ja.
Det er ikke en civil ting. Og jeg siger til Lisa: "Hvis du
"fortsætter med at sælge ting
-"i strid med det påbud..." - Ja.
"får vi, eller det bliver mig i avisen,
"men vi vil få en bøde."
Så hvis du kunne få en... Jeg talte med hende.
"Det skal nok gå."
Herligt, jeg ville gerne bo i Irland.
Et land fungerer bedre,
- hvis man har den holdning. - Så du vil have mig til...
Du ved, at du kan være fast overfor mig?
Kan du være så fast over for Lisa
og sige: "Lisa, du skal fjerne alle de ulovlige ting."
- Hej, Charlie. - Vi er i søgelyset. Virkelig.
Okay?
En del af det er også rettet mod gårdbutikken.
Og jeg ved, at vi har diskuteret
i de sidste par måneder om, hvad I må og ikke må sælge.
- Ja. - Vi har talt om kartoflerne,
- som er gået strålende. - Ja, det er det, alle elsker.
- Men du har priser nu på... - Det har jeg.
Det må vi ikke.
- Du må ikke sælge dem. - Selvfølgelig.
- Du må ikke sælge dem. - Ja.
Vi kan ikke give dem mere ammunition.
Så alt, hvad der er 25 km væk...
- Ja. - ...skal væk.
Hvor gerne jeg end vil respektere
regeringen, råd og alt andet...
- Ja. - ...på hvilket stadie
kæmper du med
at respektere, hvad de laver?
Fordi der kunne være... Jeg sælger jo ikke våben.
Det er en gårdbutik.
Hvor kommer Matadorspillet fra?
Cotswold-matador...
Ja, men det er lavet i Kina.
- Det er ligesom Jeremys bog. - Ja. I må ikke sælge bogen her.
DIDDLY SQUAT ET ÅR PÅ GÅRDEN
Vi er nødt til at følge reglerne.
Følger vi dem ikke,
kan du faktisk ende med en strafferetlig dom,
hvilket er latterligt. Enig,
for alt vi gør, er at sælge fantastiske produkter.
Olier, chutney, marmel...
Vi dyrker ikke appelsiner.
Det er gammelt fra sidste år.
Det er lige meget.
- De ville foretrække, at jeg... - Hvor er den lavet? I Sydsomerset.
Det er ikke under de 25 km.
Jo mere jeg kigger, jo værre bliver det, ikke?
Lommetørklæder.
De ser ret italienske ud.
Er de broderet lokalt?
- Jep. - Lisa, vi er...
Charlie, jeg forstår det godt.
Jeg synes bare, det er meget svært,
at uanset hvad vi gør, er det bare "nej."
Men vi kæmper mod mennesker, der ikke er rationelle
omkring målet, gårdens beliggenhed.
Alt, vi ønsker, er at sælge nogle lokale produkter.
Det er det, vi må gøre fra en butik, vi har tilladelse til.
Når vi udfordrer dem, hvilket vi gør i planlægningen,
kan vi så sige: "Det er latterligt. Lad os få en p-plads."
Jeg ved, det er frustrerende, mange regler i livet er frustrerende,
men vi er nødt til at følge dem.
Så i ingen bestemt rækkefølge, marmelade, bog, formodentlig sokker.
Nej. Jo.
Matador. Lommetørklæder...
Trænge du igennem med vigtigheden i ikke at sælge...
Ja, jeg så, at der blev fjernet produkter, før jeg gik.
Især bøger, Matador.
Jeg tror, vi har fået budskabet igennem.
Ja, hun er her ikke.
Jeg vil vædde med, at hun læsser sin bil
med alt det, hun fjernede, og sætter dem tilbage.
Jeg bad til, Charlie var trængt igennem, og gik tilbage til mit vinterarbejde.
Som skiftede mellem kedelige...
En lækker snack til jer, får.
For fanden da.
...og utroligt givende.
Åh, ja.
Hakker.
Hakket.
Desuden var der en anden vinteropgave, som jeg besluttede, var værd at lave.
Min tjans i dag er at forsøge at redde dette piletræs liv,
som utroligt nok, selvom det er væltet, ikke er dødt.
Jeg havde selvfølgelig brug for hjælp.
Jeg ringede til Rupert, træeksperten.
Hvad er planen for at rejse det op igen?
Vi trimmer det lavt.
Vi fjerner vægten fra toppen af pilen, og forhåbentlig...
- Og det er trimning? - Ja.
Det vedligeholder træet, så det holder længere.
- Femten år eller sådan. - Men der er ingen rødder.
Hvordan slår det rødder?
- De kommer tilbage. - Gør de?
Ja, ja.
Efter Rupert havde brugt sin hydrauliske klippemaskine
til at beskære træet for overskydende vægt...
Godt, jeg ikke sidder i den.
...slog vi os sammen som Cotswolds superhelte,
mig i en lejet Bobcat, der trak et kabel fastgjort til træet,
og Rupert brugte sin JCB til at give ekstra løftekraft.
Hvis vi kan få træet rejst op, bliver det et mirakel.
Hvis det så også overlever...
Så går jeg næsten i kirke.
Nej, jeg gør ej.
Jeremy, hvis du kan køre frem.
Fuld kraft.
Baseret på hjulspindet tror jeg ikke, at vi får træet lodret.
Jeg venter bare på, at kablet knækker
og skærer sig gennem førerhuset og hugger mig over ved livet.
Med pilen stadig stædigt vandret
besluttede jeg at bruge mine motorsavsevner på de resterende grene.
Så prøvede Rupert at trække træet op alene.
Her kommer han!
Her er han!
Vælter det med det samme igen? Bliver det stående?
Træet er oppe!
Det er jo fremragende.
Flot. Tak for det.
Det ser godt ud.
Man ville aldrig tro, at her havde været en gravemaskine.
Gud, lad ikke Charlie Ireland komme herned i mindst seks måneder.
Det var nu februar.
Og med grisene, der nød deres nye skovhjem,
og mine vintertjanser hovedsageligt gjort,
satte jeg ud for at filme til The Grand Tour.
Og mens jeg var væk,
blev en af de spidsørede blandingsgrise syg.
LISAS KAMERA
Så Lisa tilkaldte dyrlægen Dilwyn.
Han har blå ører. Han har rystet lidt.
Han er lidt ustabil på benene,
og man kan se, at hans mave er tom,
så han har ikke ammet hos sin mor.
Hvad er de blå ører?
De blå ører er, at han sikkert har lidt blodforgiftning,
han er lidt i chok,
for han har sikkert en virus, der flyder rundt i hans blod.
Jeg tager ham.
- Jeg sætter varmen på i bilen... - Ja.
Jeg tager ham med. Vi holder dig opdateret.
- Lille stakkel. - Ja.
Lisa insisterede på, at Dilwyn gav grisen...
DYRLÆGEKLINIK
...den femstjernede behandling.
Så det er pumpen,
og den varmer væsken, der skal ind i ham.
Så vi prøver at få varmet hans blod op.
Vi opvarmer hans krop.
Og det her prøver at rette op på hans dehydrering.
Ja, vi må se, hvordan det går.
Jeg vendte tilbage en uge senere og gik direkte tilbage til svinetjansen.
Nå.
Hjemmetid.
Den første var at returnere Ajax,
ornen, som jeg lejede for at gøre hungrisene drægtige.
Han må glæde sig til at se sine venner.
Ved du, hvad det koster?
Hvad vi skulle betale?
For hvert fuldendt knald er det £50.
Vi skal betale hans alfons hos Avis, som vi lejede ham af.
- Ja. -£50, og så har han fem?
- Fire. - Fire.
Det er 80 pund.
Nej, det er 200.
Mens vi snakker om penge, Lisa, du ved, da jeg var væk,
og den grisling var syg.
Ja!
- Du sendte den til dyrlægen. - Ja.
Dyrlægeregningen.
Du almægtige. Jeg ville dø.
De måtte lægge en madsonde...
Ja. Glem, hvad de gjorde.
Hvad står der? £673.
Skulle jeg da lade den dø?
Jeg ved ikke, hvad man gør.
Man ville aflive den.
- Farvel. - Det vidste jeg ikke.
- Alle var væk, så jeg... -£673,40.
- De prøvede at holde den i live. - Ja.
Obduktion.
- Ja. - Det er da dyrt.
- Hvem? - Har du det billede af den?
Så her er et billede, se.
Det er hos sygeplejersken,
der måtte tage den med hjem.
Men hun blev betalt hele natten for at passe den.
Se den lille ting på hans ører...
- Han ser så... Ja. - Vi er bønder.
- Jeg kan lide smågrisene, men £673. - Næste gang spiser jeg den selv.
Det er slemt, det er meget.
Den er obduceret. Hvorfor døde den så?
Den havde en hjertefejl.
Hvem kunne vide det?
Det ved vi nu, for vi betalte £673.
Kom så.
Udenfor.
Ødselheden var så meget mere irriterende,
for det var på tide at se, hvordan Kaleb og jeg klarede os.
- Vi tilføjer yderligere 1.800 pund. - Nitten.
Kaleb var stadig dybt i rødt.
Fint.
Men nu hvor grisene var her, steg mine udgifter også.
Så du har brugt £98.500
og intet tjent.
Lad os nu tænke på dig.
Vi har svineregningen.
-£673,40. - Ja.
Lisa røvrendte mig her, det erkender jeg.
- Ja, der kommer en til. - En til hvad?
- Jeg har masser af regninger til dig. - Hvad?
Den maskine, du lejede, som du er besat af.
Det er min følelsesmæssige støttemaskine,
som en støttehund.
Jeg flyver på ferie med den.
Den får sin egen plads.
Hvad kostede den?
£1.050.
Men det udlignes af, hvor glad den gør mig.
Nej, på ingen måde.
Jo... betyder det... Holder den mig væk fra dig?
Jeg kan godt lide maskinen.
Misforstå mig ej, fordi du ikke er i nærheden.
Ja.
Tilkaldte du nogen med en gravemaskine?
Og fjerne et træ.
Vi rejste et træ op.
Okay. Det er samlet set £3.090.
Bare skriv det lige der.
-£3.090, hvad har du ellers? - Der.
Der er svinefoder.
SVINEFODER
£2.952.
Har de været på luksusrestaurant?
Og så skulle du leje ornen.
Hold op med at sige ting.
- Leje ornen. £200. - Orneleje.
Leje af maskiner £4.140 - Svinefoder £2.952 -Orneleje £200
Dette bjerg af regninger betød, at mit overskud på £413
var blevet til et tab på næsten £8.000.
Lort!
Afsted, grise!
Men på en bittersød måde
ville jeg snart se et afkast på min investering...
Kom så.
...da det var tid til at sende de første grise til slagteriet.
Kom med på en spændende køretur.
Men da slagteriet var over 65 kilometer væk,
og jeg ikke havde tilladelse til så lang transport,
sagde regeringens svinepoliti,
at jeg skal ledsages af Michaela, en lokal avler.
Jeg har skyldfølelse.
Du bør være trist, når de skal til slagteriet.
Det betyder, du holder af dem.
- Jeg holder af dem. - Ja.
De skal spises for at reddes.
Det muliggør racens overlevelse.
De kan ikke alle overleve.
Det har jeg altid sagt om pandaer.
Hvis du vil redde pandaen, så spis den.
Ved du, at for hver Middle White-gris i verden
er der tre kæmpepandaer?
Man kan ikke slå Middle White-kød.
Det er bedre end sex.
Ja.
Med hvem som helst. Selv med Ewan McGregor. Ja.
Det ved jeg ikke, om Ewan bliver tilfreds med at høre.
KVALITETSSLAGTERE
Okay. Er alle syv der?
- Ja. - Okay.
Kom så, ud med jer.
Jeg har nydt at holde grise. De er ikke flygtet én gang.
- Kan du lide grise? - Jeg elsker dem.
Kom så, grise. Afsted.
De er faktisk søde.
Jeg tænkte, at de stærkeste bliver til bacon og pølser.
Jeg går ud fra, du vil have alt... Slagteren vil have alting tilbage.
Hele molevitten.
- Lad være. - Undskyld.
Hver gang jeg er hos slagteren, hører jeg din onde slagtehumor.
Farvel, grise.
Nå, mange tak for det.
Jeg var ked af det, da jeg kørte væk.
Men denne gang opførte jeg mig mere som en landmand.
Og havde ingen umandige øjeblikke.
Men det var ved at ændre sig,
fordi en lavine af hjertesorger var på vej mod mig.
NÆSTE GANG
Gud, de er så langt oppe.
En af dem er enormt svag.
Det er derfor, du mister så mange.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Lotte Udsen