KAPITEL 23 PARKERING
Da sommervarmen lagde sig over Diddly Squat,
trak Charlie sig tilbage til kontoret for at få tilbud
på en ny p-plads til vores butik.
Det var nu ekstremt vigtigt, da sommergæsterne var ankommet
og fordrev tiden med at spise burgere lavet af vores oksekød.
Mange tak.
TILBUD NYHED! KALEBS CIDER.
Og ikke kun drikke min Hawkstone Lager...
- Værsgo, velbekomme. - Tak.
...men også Kalebs nye Hawkstone cider.
- Værsgo, velbekomme. - Tak.
Intet problem.
KALEB SOM PREMIERMINISTER
Og mig?
Ja.
Se, de er spektakulære.
Jeg var nu Chipping Nortons svampekonge.
Jeg leverede dem hver dag til en række butikker og pubber i området.
Travlt, travlt.
Svampe er, hvad jeg gav filmholdet til frokost.
Hver dag.
I en måned.
Og jeg kunne ikke tale om andet.
For du tager åbenbart poserne ud fra, hvor de vokser nu,
når de ikke gror.
- Jeg tror, de gror tre gange. - Ja.
Så tager du dem med udenfor.
Og de fortsætter med at vokse udenfor...
- Vokser mere. - ...når du putter nye poser i.
Okay.
Men der var en pause på vej.
For som jeg lige har forklaret Annie,
var de poser, jeg oprindeligt købte, udtømte
og skulle fjernes.
Så jeg kunne erstatte dem med nogle nye.
Lad os sætte dem herned, mens vi stadig har styrken.
- For til sidst... - Okay, ja.
...gider vi ikke gå helt derned.
- Så lad os sætte dem derhenne. - Ja, det er.
- Hej, Charlie. - Hej.
Hvordan går det?
- Godt. - Du lyder ikke sådan.
Det er desværre ikke gode nyheder.
Sikken overraskelse.
Så...
Jeg har fået tre bud på parkeringspladsen.
Nå?
Det første er 67 plus.
- Hvad? - Noget plu...
Nej, plus nogle foreløbige beløb for dit og dat,
for de er ikke helt sikre.
Det næste er 80, plus lidt.
- Og så... -£80.000!
Og det, jeg synes, er mest komplet,
fordi det inkluderer den nye motorvejsindgang.
- Ja? -£94.127.
- For en p-plads? - En p-plads og en ny indgang.
- Vi leverer stenene fra vores stenbrud? - Vi har stenene.
- Det er... Jeg... - Men vi leverer...
- Ingen stenomkostning. - Vi køber ikke noget.
Og sten er det forfærdelige, du ved...
- Men vi har stenene. - Vi har dem.
Vi har sten for 50.000 pund derinde.
- Er det... - Det ville det groft være.
£97.000.
- Fireoghalvfems. - Fire...
Selv jeg var forbløffet.
Fireog... Helt ærligt.
Jeg tænkte i værste fald,
at når vi leverer sten,
- 20.000? - Ja.
Kan vi selv gøre det?
Hvor svært kan det være at bygge en...
Det har jeg sagt før, men at bygge en parkeringsplads?
- Flyt jorden. - Ja, du skraber jorden af.
Læg noget plastik
for at forhindre ukrudt og sådan.
- Ja. - Tager det lang tid?
Ja, det her er alvorligt. På ære.
Vores sten.
- Ja, flyt stenene. - Og så en smule grus.
- Jep. - Så vi må leje en bulldozer.
- En tromle. - Kaleb.
Kaleb.
- En kop te? - Nej, på ære,
virkelig alvorligt. Undskyld, skat. Jeg kommer om et øjeblik.
Vi må gøre det selv.
Jeg skal videre med det her.
- Bare sig... - Jeg er bange for...
- Ja, men... - Du er altid bange.
- Sådan er du. - Men denne gang
- tror jeg faktisk... - Nej, men vi kan gøre det selv.
Efter Lisa havde hjulpet mig med at læsse poserne...
For fanden.
...kørte vi dem til kompostbedet.
For hvis vi lagde dem på det,
var der en chance for, at der ville vokse flere svampe.
Jeg tager dem ud, og du kan bære dem derhen.
- Er det fint? - Nej, vi gør dem hver for sig.
- Okay? - Virkelig?
Gud!
Jeg tager et par stykker denne gang.
Ellers tager det hele natten.
Hele dagen, hele natten.
Skal vi grave dem lidt ned eller bare smide dem?
En e-mail.
Den virker ikke med handske på.
Jeg tager den af.
Den er fra svampetestfolkene.
Ja?
Åh gud!
"Før dehydrerede svampe kan sælges,"
- dine pindsvinepigsvampe... - Jeps.
..."skal der udføres en bakterie- og vandaktivitetstest
"gennem UKAS, UK accredited science.
"Dette er for at vurdere vand og bakterier..."
Med Lisas holdning til papirarbejde
lod jeg hende læsse svampene af,
mens jeg udfyldte de nødvendige formularer.
Hvilken yderligere behandling kræves før indtagelse?
INGEN
"Anslået holdbarhed inklusive dato for produktion?"
En måned.
"Hvad er CCP for dette produkt?"
CCP.
"Hvad er CCP'en?"
Der står: "Det kinesiske kommunistparti."
Hvad?
"Hvad er den styrende faktor for Clostridium botulinum?"
Det ved jeg sgu da ikke.
Efter at have udfyldt formularerne efter bedste evne
og pakket en prøve...
Sådan.
...sendte jeg det hele til svampepolitiet.
Fremragende.
Efter at Lisa og jeg havde desinficeret svampebunkeren
og fyldt den med nye poser...
- Og skal vi fortsætte med det her? - Gu' skal vi så.
...ventede vi på en dag, hvor butikken var lukket.
Vi samlede Diddly Squat Avengers
og begyndte at bygge vores billige parkeringsplads.
Kom her, allesammen.
Vi har slået den. Har du set?
Ja.
Er der et mål for, hvor meget plads,
- en bil optager her? - Ja, vi skal bruge omkring 2,4x4,8.
- 4,8 meter. - På langs.
Så du har 74 pladser.
Handicappladserne er større.
De er seks gange tre meter.
Er der flere handicappede, kan de være her.
- Det er asfalt. - Okay, ja.
- Det er godt for kørestolene. - Vi skal bruge en anden indgang.
En anden indgang og et cykelstativ.
Cykelparkering?
Motorcykel, nogen... Mængden af motor...
Skal vi ikke sætte et skilt op med "Ingen cyklister"?
- Enig. - Enig.
- Det er en god idé. - Vi...
Et hurtigt spørgsmål. Hvor lang tid tager det?
Fordi vi er i juli nu.
I forhold til min tidsramme?
En måned.
- Nej, det gør ej! - En måned?
- Tyve dage... - Hvad?
Fem dage om ugen. Vi kommer ikke lørdag.
- Der er åbent. - Ja.
Jeg skal i kirke på en søndag.
- Vi er færdige om to dage. - Nej, vi er ej.
- Jo. - Nej.
Hold så op.
- Hvorfor er det ikke... - Nej, stop!
Chef, slap af.
- Hvad er der med ham? To dage... - Ja.
For at nå min to-dages deadline
måtte vi først fjerne det øverste jordlag.
Så Kaleb gik i sving med sin gravemaskine.
Bak lidt.
Jeg gav mig selv opgaven at fjerne jorden med dumperen.
Stop så. Slip højre, og brug venstre.
Og Lisa fik et lynkursus i, hvordan man styrer 14-tons.
Det er baglæns. Ned nu.
Ja, lige på.
Tak, Alan.
Hun foretrak Alan som instruktør fremfor mig.
Du må hellere flytte din graver.
Lisa?
- Lisa? - Ja?
Hvis du flytter en graver en meter frem, hjælper det.
- Lisa? - Ja!
Nej, du har ikke et læs på.
Skal du bare stå der og kritisere hele eftermiddagen?
Tag din refleksvest, og skrid.
Om morgenen den anden og sidste dag
havde vi næsten fjernet det meste af det øverste jordlag
og var begyndt at lægge plastikmembranen.
Så var sikker på, at vi ville få det hele gjort,
når butikken åbnede igen næste morgen.
Jeg kører gravemaskine
Alan.
- Hvornår skal du bruge stenene? - Nu.
- Nu? - Så snart som muligt.
Hvis det bliver vådt...
Vi satte Lisa på læssevognen,
og Kaleb og jeg skyndte os over til Diddly Squats stenbrud.
Bare for at minde alle om,
at de sten, Kaleb læsser nu,
er dem, vi gravede op for at bygge vejen,
som rådet så sagde, vi ikke måtte have.
Fordelen er, at vi har en masse sten tilbage,
som vi kan bruge til p-pladsen, som vi heller ikke måtte få.
Bare i dag, Kaleb.
Er jeg næsten fyldt?
Ja, din utålmodige skid.
Kaleb, jeg har fået en idé.
Hvad?
Nogen skal køre din traktor.
Det ville være nemmere, ikke? Jeg bliver på gravemaskinen og læsser.
Gæt, hvem der lige er kommet.
Lisa og Alan, jeg kommer nu.
Fortsæt mod mig! Fortsæt!
Okay. Smukt.
Hent en mere til mig, hurtigt.
Du bliver overrasket over, hvem der kører traktoren.
Hej, Gerald!
Det er hele Diddly Squat-hæren i dag.
Gerald, det var den bedste bakning, jeg har set på denne gård.
Alan, modtager du?
Ja, Gerald. Hvad så?
Jeg spurgte bare, hvor lang tid det vil tage at...
Hele ugen, som det går. Men det skal nok gå, chef.
Når vi først går i gang, skal du se.
De dumpere kommer ind.
Det viser sig, at Alan taler flydende Gerald.
De kan faktisk føre samtaler.
Læg den forbi den store garage.
De er fandeme gode venner.
Og Alan, mens Gerald var syg, var virkelig en god ven.
De har kendt hinanden i en evighed.
Oppe på parkeringspladsen brugte Lisa nu maskinen, som hun var rigtig glad for.
Ja.
Ja, fantastisk!
Langsommere.
Langsommere, undskyld.
Det vil jeg ikke.
Men selvom Lisa nød livet i sin stol,
må jeg sige, at jeg ikke nød mit.
Og det var ikke kun mig.
For fanden.
Jeg ved ikke, hvor længe Gerald kan klare det.
Det rumler og er trættende.
Er du okay? Det ryster.
Nej, jeg kan ikke gøre mere i dag.
- Det er det sidste, ikke? - Ja.
Vi klarer det. Jeg ved ikke hvordan, men vi klarer det.
Nu hvor Gerald var væk, gjorde vi vores bedste.
Men nu havde vi kun én vogn, som, hvis jeg er ærlig,
var lidt for lille.
Så jeg indså snart, vi ikke ville nå min deadline.
Kaleb, realistisk set får vi det ikke gjort i dag, vel?
Nej, vi får ikke det hele gjort, nej.
Fuck.
Vi kan ikke transportere stenene, når butikken er åben.
Vi ville komme til at køre seks børn over om dagen.
Og det ville ende i nyhederne. Det ved jeg.
Da natten begyndte at falde på, afslørede dronen, at vi havde været tapre,
men at Alan havde fat i noget.
Nu skal vi være her i næste uge, ikke?
Eftersom butikken ikke ville være lukket de næste fem dage,
brugte jeg tiden til at ordne nogle presserende ting.
Første opgave, grisene.
Søerne skulle føde inden for et par uger.
Og af bekymring for, at de tidligere smågrisedødsfald
skyldtes, at de blev mast...
Lå hun på dig?
Hun satte sig lige på én til.
...indkaldte jeg til møde med designerne af grisehytterne.
Vi mistede 14 svin
ud af 34.
Okay. Det er en høj dødelighed.
Og jeg havde en idé om,
at smågrisene plejer at ligge sådan langs siden.
Men når Kæmpegris, og det hedder den af en grund,
ligger ned, er hun den form. Det er ryggen.
- Ja. - Det er rigtigt.
Kan du se? Og de blev mast.
Men jeg er mere bekymret...
Du er nødt til at flytte hende væk fra væggen i hytten.
Præcis, så jeg fik en tanke.
Hvad hvis der var et stykke sådan,
så smågrisene kunne ligge herinde, og moren kunne ligge der.
Hvis hun moser sig op mod siden...
Ja.
...så bliver de ikke mast.
- Ja. - Okay.
Er det muligt?
Så hvis det er profilen af hytten,
ville du have en ring, der sad sådan.
Og så kunne dit ben komme ned sådan.
- Som et rækværk. - Eller noget.
- En glorie faktisk. - Ja.
Og den kan eftermonteres til det, du har.
Det ville være skønt.
Med grisemændene sendt afsted
vendte jeg mig mod næste del af at dyrke det uopdyrkede.
Bambi.
I de senere år var Diddly Squat blevet oversvømmet af hjorte,
og da de forårsager enorme skader på unge træer,
var vi, sammen med andre jordejere og landmænd,
blevet bedt af regeringen om at reducere deres antal.
Jeg kontaktede Hugh, en lokal jæger,
der også tilfældigvis er formand for Deer Society.
Det er op til os at styre hjortebestandene her i landet.
Og en del af vores rolle er at træne folk
til at styre hjorte efter de højeste velfærdsstandarder.
Og faktum er, at hjortebestanden nu bliver for stor.
- Ja, det er den. - Det er den.
Og folk planter træer som disse.
- Ja. - Og så æder hjorten dem.
Jeg tror, at historien, der skal fortælles, er,
at hvis man skal skyde en hjort,
er det af alle de rigtige grunde,
kombineret med det faktum,
at man kun vil gøre det, hvis man er helt sikker på,
at man kan gøre det på så human en måde som muligt.
På gården viste Hugh mig, hvordan man samler en jagtriffel.
Det bliver det mest mandige, der nogensinde er blevet vist i tv.
Med geværet samlet tog vi af sted til skydeøvelse.
Hvor langt væk er målet?
Det er sikkert omkring 90 meter.
Nej, det er mere. Sig, det er mere for kameraerne.
- Undskyld. - 270 meter til målet, tror jeg?
Mindst. Og stærk sidevind.
- Ja, 270 meter med stærk sidevind. - Det er svært at ramme.
Jeg kan dårligt løfte fingeren i den storm.
Da vi forberedte min øvetime,
forklarede Hugh mere om behovet for god hjortehåndtering.
Hvor der er overbestande af hjorte,
har vi set rådyrs kropsvægt
langt under gennemsnittet af, hvad de burde.
Og når de bliver styret korrekt,
ser man kropsvægten stige.
Hvor meget den vejer?
Vægten af kadaveret er under, hvad den burde.
Så det skaber et velfærdsproblem,
når man har en for tæt bestand.
Og det er en underlig verden, vi lever i,
fordi der er en overbestand af hjorte.
Ja.
Den eneste realistiske måde
at reduceret antallet af hjorte er med en riffel.
Og hvis man vil dræbe en hjort, spiser man den.
- Det er dumt ikke at spise den. - Bestemt, ja.
Eller give det til skoler og hospitaler,
- som du har foreslået. - Ja.
Og dog,
hvis jeg dræber en hjort på tv,
går folk amok,
selvom der er masser af gode grunde.
- Det er der ingen grund til at lade være. - Ja.
Udfordringen er at uddanne folk om, hvorfor alt det her skal ske.
Det gavner hjortene.
- Det gavner træerne. - Begge dele.
- Og det er gratis mad. - Bestemt, ja.
Hvis der var en mere effektiv måde
at styre vores hjortebestand,
ville vi gøre det.
Derefter gik vi til sagen.
Okay.
Og ind.
Og jeg sigtede efter de røde firkanter på papirmålene.
Klar.
Tag et kig.
Du gik vel efter den venstre og ikke den i midten.
Det er et pletskud.
Så...
For at vise, det ikke var held...
- Ja. - ...gør du det igen.
Og det gjorde jeg.
Et endnu bedre skud.
Hvor er den?
Du er tættere på centrum.
Hvad skyder jeg nu? Rådyrets hjerte?
Ja, den orange skive.
Det er der, du skal sigte, når vi går ud i morgen.
Jøsses.
Vil du skyde muntjakken nu?
Det gør ondt at sige det, men det er fem ud af fem.
- Jeg har fundet noget, jeg er god til. - Det var rigtig godt.
Næste morgen ved daggry
gik Robert De Niro og jeg på jagt efter hjorte.
Der.
Vinden er vigtig.
Der er ingen.
Sådan.
Det er løgn.
Den har du købt i en butik, ikke?
Jo.
Manden sagde, at den kan vise dig vindretningen.
Så vi går stille rundt om hjørnet
- og kommer ud på kanten. - Okay.
Kryb ned langs kanten og op i lyet.
OVEROPTIMISTISK JAGT-ÆVL
Det larmer mindre end i skoven.
Mens vi scannede området,
bød der sig pludselig en mulighed.
Der er en buk.
Nu.
Vent.
Hvis du skal skyde...
Nej, han kigger lige på mig.
- Der, du kan skyde ham nu. - Jep.
Okay, det er et nemt skud.
Skyd.
Okay, så kører vi.
Okay. Nu står han godt.
Når du er klar.
Ja, jeg har ham.
Skyd.
Hun går ud i det høje græs.
Nej. Han har opdaget os.
Han så os.
Hr. De Niro og verdens mest tøvende skytte fortsatte,
indtil vi nåede et passende udsigtspunkt.
Hvis vi er deroppe, ude af syne, ude af deres lugtesans.
Virkelig?
Så, efter overraskende kort ventetid...
Jeg har ham.
Skyd.
- Han er perfekt. - Okay.
En hotdog?
Ja. Hey!
Smag den, og fortæl mig, hvad I synes.
Det er ikke vegansk, vel?
- Det er ikke vegansk. - Åh, fedt.
- Kan du lide det? - Godt.
Er kødet godt?
Det, I spiser, er Bambi.
Gør vi?
Bambi!
- Vildt. - Hjort?
Vildt. Flot.
Vildt. Utroligt godt kød.
Det smager godt.
- Vil du... Ja, du er amerikaner? - Ja, fra Los Angeles.
- Vil du have en til? - Ikke dårligt.
- Nummer to. - Åh ja.
Så vi havde reddet nogle træer, og som resultat
givet folkemængden en sund og billig frokost,
hvilket glædede mig.
Men ikke så glad, som jeg var næste dag, da butikken lukkede igen...
DIDDLY SQUAT GÅRDBUTIK
...og vi kunne fortsætte med p-pladsen.
Du skal sætte en lille skovl på til kanalen, ikke?
Lisa skyndte sig hen i tromlen.
Ja, det er godt.
Fremragende.
Og Alan gav mig opgaven at grave en drængrøft.
Jeg skal have mine larvefødder tværs over den her grøft,
så jeg kan grave en kanal.
Nu skal jeg dreje den sidelæns. Hvordan...
Den sidder fast, hvorfor...
Åh nej...
Efter en masse fedten rundt...
Jeg skal bruge flere omdrejninger.
...kom jeg endelig i grøftegraverposition.
Ja!
Lad mig være!
Hallo?
Ja.
Hvad er det?
Hvorfor?
Pis.
- Yo, mand. - Yo.
Vil du have de dårlige eller dårlige nyheder?
De dårlige?
Cideren eksploderer.
Hvad?
Med det samme tog Kaleb og jeg ud for at se,
om Rick, vores brygmester, vidste, hvad der var gået galt.
Så...
Har du nogen idé...
Først, hvor mange kasser er berørt?
Hvor mange flasker taler vi om?
Tusindvis.
Tusindvis af flasker.
Lort.
Det er meget alvorligt.
Fordi nogen kom til skade?
Derbyshire, ikke?
Nogen har skåret sig i fingeren.
Måske sidder kapslerne ikke ordentligt fast.
Det kan være, at der er en mikroorganisme i,
- der spiser sukkeret. - Så der kan stadig
være gæring i flaskerne,
selvom de er gået til salg.
Det er højst sandsynligt.
Det er nok den mest sandsynlige årsag.
Har du én her?
Jeg kan finde én.
Tænd den.
Vi eksperimenterede med at åbne en flaske,
så vi kunne finde på en advarsel til vores kunder.
Læg den i spanden.
- Ned i spanden. - Ja.
- Skal du virkelig være så forsigtig? - Det ville jeg. Ja.
Det er ikke en skid.
- Så når kapslen... - Den er sikker.
På bunden af flasken er der et hvidt bundfald.
- Måske er det en blanding... - Man kan se det på kameraet.
Det bundfald, Rick,
er det en indikation på,
at flasken er påvirket?
- Ja. - Ja?
Og i hvilken grad den er blevet eksplosiv,
afhænger af, hvor meget sukker, der er blevet spist
af de mikroorganismer, der ligger i bunden.
Bundfaldet spiser sukkeret?
Ja, så det fortærer sødmen, så det forvandler den til en tør cider.
- En tørrere cider, end den burde. - Og også gøre den til,
- som du siger, en håndgranat. - Ja.
"DET ER SGU GOD ØL"
Det næste job var at få en advarsel ud til offentligheden
så hurtigt som muligt.
Og da der ikke var tid til at ringe til et pr-firma,
skrev jeg selv teksten.
Det, jeg har skrevet, er:
"Fuck, fuck, fuck, fuck, fuck, fuck.
"Vi har virkelig nosset i det, og derfor
"er der en lille chance for, at vores Hawkstone Cider-flasker..."
Jeg har skrevet cider med stort...
"...kan, der er ingen let måde at sige det på, eksplodere.
"Hvis koden L3160 står på kapslen, tøm så flasken
"under vand og kontakt os.
"Jeg er virkelig ked af det."
- Det skal nok få opmærksomhed. - Jeg tweetede det.
Og det er at melde sig hos rektor.
"Rektor, jeg har røget."
Før du er blevet fanget.
Cider-gate havde taget værdifuld tid.
Så jeg skyndte mig tilbage for at grave i grøften.
Kom nu, kom nu.
For himlens skyld.
Okay.
Det kunne ikke ske på en værre dag,
men okay, vi ses om en halv time.
- Hvor skal vi hen nu? - Grise.
Mine svineringe er kommet.
Men vi har hundrede...
- Vi har butikken, p-pladsen. - Ja.
- Det bliver... - Det ved jeg.
...men griseringene er lige kommet, så de skal monteres,
for grisene føder om cirka 20 minutter.
- Han har patenteret min idé. - Undskyld?
Han har patenteret ideen.
Og han kaldte den Clarkson Ring.
Ringene.
- Ringene er kommet, ja. - De er kommet!
De er mere robuste, end jeg troede.
Hej, gris. Det er Kæmpegris.
Hej, Kæmpegris.
Hvordan går det, min skat?
Så grisemor er indeni...
Hun er derinde.
Og babygrisen...
Der er en gavmild sikkerhedszone i smågrisestørrelse.
- Er du imponeret? - De ser faktisk godt ud.
- De skal ind. - Vil du have en hånd?
Vi skal bygge en p-plads.
Vi er inde.
Vent.
Jeg løfter lige. Godt.
Dejligt.
- Færdig. - Jeg håber, de virker.
Godt. Tak.
- Tusind tak. - Held og lykke.
- Værsgo. - Jeg ser frem til det denne gang.
Det var hjerteskærende.
Efter at have installeret griseringene tjekkede jeg de sociale medier,
og nogle af vores ciderkunder delte deres tanker.
Alt, hvad der er tilbage af min Hawkstone Cider...
Eksploderende cider?
Hawkstone-vestene kommer snart
Pas på #hawkstone 3160 cider
Det er ikke en joke. Det er min første fejl.
...Kaleb. Mange tak.
Jøsses...
Min PR-besked havde endda fundet vej til aftennyhederne.
Jeremy Clarksons gård i Oxfordshire har tilbagekaldt nogle af sine flasker cider,
da de kan eksplodere.
Han råder alle, der har købt nogle,
til at åbne dem under vand...
DIDDLY SQUAT GÅRDBUTIK
Blandt dagens andre vigtige historier.
De enorme dukker er blevet vist frem i eftermiddags.
Farrah, den fem meter høje mekaniske ræv,
rejste gennem byen langs...
Efter alle disse distraktioner var det uundgåelige udfald,
at p-pladsen stadig ikke var færdig.
Fortsæt.
Den er stadig tyk. Den skal være meget tynd.
Så jeg besluttede at fortsætte dagen efter,
selvom butikken var åben.
Sådan.
Næste morgen tog Lisa og jeg derover
og diskuterede på vejen, hvor meget hun nød at bygge p-pladsen.
Du er irer, og jeg vil ikke... Jeg typecaster ikke,
men det ligger i blodet...
Kald mig Liam, så tager jeg maskineriet.
Jeg identificerer mig som en irsk håndværker.
- Det ville glæde mig. - Okay.
- Så det... - Lort.
Hvad?
Alle har parkeret på den.
Fuck.
Bad du ungerne om ikke at lade folk parkere?
Nej. Det faldt mig ikke ind.
Pis.
Det er svært at lave en p-plads, når den bruges som p-plads.
Godmorgen.
Ja.
Hvordan gør vi det her?
Godt spørgsmål...
- Han kom lige nu. - Det er utroligt.
- Se. - Hvad tænkte de på i forretningen?
Hvis nogen har parkeret på p-pladsen, skal jeg til at sprede grus.
Så hvis I kan flytte den til den anden plads.
I har fem minutter.
Ellers begynder de, og så er jeres bil følgeskader.
Ingen?
Er der andre, der har parkeret der?
Seriøst?
Hvor fanden kommer bilerne så fra?
Hvad er det?
Aner det ikke. Nogen er kommet med den.
- Er det ikke os? - Nej.
Naturligvis ville jeg have dem videre.
Men Alan blev hurtigt fascineret.
- Hvad gjorde du? - Lufter den.
Vi går en meter ned og blæser 300 PSI,
vi injicerer tang, så det ikke falder sammen.
Vi har Buckingham Palace. Royal Garden.
- Okay. - Hele området.
Jeg forstod ordene "Buckingham" og "Palace."
Men hvad resten angår, var jeg helt fortabt.
Vi har 180 cm ler. Så, hvad laver du så?
Ler er intet problem. Det har vi arbejdet med.
Hvordan lufter man ler?
Du kan se sprækkerne...
Alan sagde, jeg skulle bede manden komme tilbage senere på dagen.
Må jeg lægge et kort til dig?
- Er det i orden? - Ja.
Uden at vide hvorfor, gjorde jeg det.
Det er godt. Jeg har dit kort, tak.
Hvis du vil flytte, for vi skal arbejde på p-pladsen.
Hej, godmorgen.
Vi skal arbejde på p-pladsen.
Er der andre parkeret? Nej, du holder dernede, er der andre?
Da vi ikke kunne begynde, før Lisa havde ryddet parkeringspladsen,
gik jeg ud for at se, hvordan de nye svampeposer havde det.
Hvorfor gør du det her mod mig?
Endnu en gang går jeg ind i min lille svampepengekasse.
Det er bekymrende.
Det ligner skimmel.
Og det er skimmel.
Og der er skimmel.
Skimmel.
Der er skimmel, se.
Det er skimmel.
Åh nej.
Selvom vi desinficerede hele området,
før vi satte nye poser ind,
var der tydeligvis rester af den forrige afgrøde.
Pis.
Og det er ventilatoren,
der bevæger luften for at stoppe muggen.
Du almægtige.
Se derinde.
Åh gud.
Jeg kaster op.
Den lugt.
Da jeg havde fjernet de forurenede produkter,
regnede jeg på skaderne.
Jeg har 68 poser her,
som tydeligvis er ødelagt, fuld af skimmel.
68 poser gange 17
er et tab på £1.156.
Og hver pose ville have produceret,
lad os sige to kilo svampe i snit,
som jeg ville sælge for £16... £32.
Det er en økonomisk katastrofe.
Jeg har en frygtelig dag!
Det må ikke nærme sig naturen.
Hvad fanden gør jeg...
Jeg besluttede, at den eneste løsning for den syge slange
var at hente inspiration fra filmen Goodfellas.
Vi er igennem det øverste jordlag og nede i leret.
Jeg begraver den ikke, før jeg kan se spidsen
af Sydney Opera House.
Brændt kalk.
Hvorfor ved jeg ikke, men jeg har set Joe Pesci bruge det.
For en sikkerheds skyld begravede jeg det lige så mugne filter
over halvanden kilometer væk.
Lort!
Verden er i sikkerhed takket være mig.
Da jeg havde begravet udstyret,
badet, desinficeret mit hår og taget nyt tøj på,
var manden med den uforståelige maskine vendt tilbage...
Og begyndt at arbejde.
Først troede jeg, de frackede.
Men til sidst gik det op for mig.
De har boret et hul dernede,
blæst luft ind i det,
hvilket har forårsaget frakturer seks meter ud
i klippen.
Så fylder de den med tang for at holde den åben.
Og så vil vandet, ikke kun i dag, men for evigt, dræne gennem leret.
For det har været en...
Vores evige problem, oversvømmelsen heroppe.
- Sikket skud. - Det er kernen, der holder den åben.
- Det er skørt! - Det er genialt. Se igen.
Må jeg prøve?
Se her.
Efter tangfrackerne var færdige,
forsvandt Kaleb og lavede ulykker.
Han ødelagde glasset!
Din klaphat!
Hvad fanden?
Var der andre, der så det?
- Nej, vi hørte det. - Vi hørte det.
Det er utroligt.
Så hånede vi hinanden blidt i et stykke tid.
Bare kast den sådan der. Se på Alan.
- Hold øje med ham. - Er du klar?
- Gør sådan. - Okay, lad mig vise dig noget.
Klar?
- Vindue. - Dit fjols.
Dit fjols.
Indtil den billige Diddly Squat p-plads endelig var færdig.
Jeg synes, det var ret godt samarbejde.
Ja.
Ikke dårligt.
Næste dag gav jeg Gerald et lift hjem, efter han var færdig,
og på vejen
fik jeg hørt den lokale sladder.
Ja.
- Men han bor her i nærheden. - Ja.
Ja.
Nej. Heller ikke mig.
Efter at have sat ham af hentede jeg gederne.
For jeg havde fundet på en ny forretningsplan.
Så jeg købte gederne for at rydde et tjørnekrat,
som maskinen ikke kunne tage, fordi skråningen var for stejl,
som er lige i bunden af bakken her.
Men de er stadig ikke store nok til det.
Så hør den her plan.
Jeg lejer dem ud.
De er blevet Avis-geder.
De skal til nabogårdene og rydde ud,
tjørnekrat og så videre, og tjene mig penge.
Og de vil blive større, og næste år
vil jeg sætte dem derned, og så klarer de det.
CHADLINGTON SÆT FARTEN NED, TAK
Min første kunde var en ven, der ejede lidt jord ved siden af min.
Det har altid været lidt pinligt,
for jeg plejede at tro, at det her var min jord.
Men nej.
Jeg måtte komme herover for at møde min vens forpagter.
Jeg er sent på den.
Hallo?
Hej.
Hvad laver du her?
Jeg tager mig også af klienten her.
Hvad?
Var det dig?
Så jeg...
Hvordan skal vi forhandle en pris?
Jeg ved, der er en lille konflikt.
Lille?
Hvad koster det så, Charlie?
- Hvor meget er den navnløse... - Det afhænger af...
...ejeren af marken vil betale mig for gederne?
Betale?
Se alt det skønne foder.
Al den værdi lige for næsen af dig.
Hvad med at kalde det nul?
Nej, ikke nul.
Klatr over hegnet.
Hvor meget?
Der er ikke meget værdi derude, vel?
Det er bare... Der er ingen værdi der.
Nej, slet ikke.
- Hvor meget skal han betale mig? - Han burde betale, du ved,
fem eller seks pence om dagen per ged.
- Pence? - Ja, om dagen, pr. ged. Det løber op.
Tyve... åh nej.
Det kan vi ikke acceptere.
- Det her er latterligt. - Jeg tror...
- Hvad er aftalen? - Heldigvis...
Heldigvis er det...
Værdien tilvejebringes af,
at de æder den invasive havtorn.
- En slåen. - Ja.
- Fordi det så... - Kom nu videre.
Det giver en bedre blomstereng.
- Hvis side er du på nu? - Din.
Okay.
- Faktisk... - Så jeg giver ham en bedre eng.
- Hvilket betyder, at han får mere... - Og han betaler 5p pr. ged,
som er 29 geder.
Tolv uger?
- 121 pund. - Aftale.
Kom så, geder.
Lige nu var de £121 meget velkomne.
For tilbage i svampeverdenen
var min indkomst blevet ramt hårdt af skimmelen.
Hvilket irriterende nok betød, at Lisas foretagende med svampepulver
pludselig var blevet vigtig.
Så det er 202... 20 gram?
Ja, vi tager 20 gram per pose. Så, i den...
I dag fik vi resultaterne fra den prøve, jeg havde sendt ud.
Og hvis alt var i orden,
havde Lisa flere kilo pulver klar til afgang.
Der er det.
"Jeremys særlige svampepulver."
Du tror ikke på det, så hvorfor sælge det?
Det gør jeg ikke.
Men du ved, hvad vi tjener.
Hvor meget sælger du den for?
Ni pund.
Hvilket giver 10 kopper kaffe.
Vent, lad mig åbne min...
Jeg har det.
Må jeg få dine briller?
Men hvis vi dyrkede normale svampe...
Gud, du er blind.
"De har... Lisa, Jeg har holdbarhedsprøverne.
"De har fejlet."
Øjeblik.
"Jeg har holdbarhedsprøverne.
"Hvilket generelt indikerer, at enten var svampekvaliteten ikke den bedste,
"eller at den ikke blev rengjort før tørreprocessen.
"I skal se på standarden for rengøringshygiejne
"under tilberedning af produktet,
"håndvask, renlighed af beholdere.
"Hvis dette produkt skal sættes
"på hylderne, skal du gennemgå forberedelsesprocessen ovenfor."
Du spurgte om farverne. Det må være det.
Jeg tror, jeg skar nogle af skorperne op, da jeg tørrede dem.
Pis! Hvor er det irriterende.
Og det er bare... Det er bare lidt af det, vi har lavet.
Al den umage, og så fejler det.
- Ja. - Alt det her har slået fejl.
Svampeproblemerne var et bittert slag, især nu i august.
Fordi vi nærmede os slutningen af landbrugsåret.
Så konklusionen på konkurrencen...
MARMELADE £1 - HONNING - 0 ÆG - 0 SVIN - £7.900 - DYRLÆGE - £673,40
...mellem Kaleb og mig.
- Og så skulle du leje ornen. - Hold op med at sige ting.
Jeg havde prøvet alt for at tjene penge på at udnytte det uopdyrkede.
Ja!
Nogle af mine ideer virkede.
- Nej da. - Jo da.
JEREMYS JUICE SOLBÆRMARMELADE
Du fredsens!
Det er utroligt.
Er de ikke bare skønne?
- Masser af pølser. - Jøsses.
VARME PØLSER
Det er så godt for min side af listen.
Og nogle havde ikke.
Halløjsa.
Lort.
Men snart fandt vi ud af, hvordan de store tal så ud.
For ved høsttiden ville rampelyset skifte fra mig...
JEREMY I ALT - £33.799,21
KALEB I ALT - £101.905,75
...til Kaleb og afgrøderne.
NÆSTE GANG
Det er et møgår. Det tørrer slet ikke.
Sådan.
- Kvart fuld. - Er dét det hele?
Åh gud!
Se, hvor stor den er.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor: Lotte Udsen