KAPITTEL 23 PARKERING
Mens sommervarmen kom til Diddly Squat,
trakk Charlie seg tilbake for å få anbud
for å bygge parkeringsplassen til gårdsbutikken.
Dette hastet nå veldig, siden sommergjestene hadde kommet
og tilbrakte tid der oppe mens de spiste burgere laget av storfekjøttet vårt.
Tusen takk.
SPESIALER NY! KALEBS SIDER
Og drakk ikke bare min Hawkstone-lager...
- Vær så god. Kos deg. - Takk.
...men også Kalebs nye Hawkstone-sider.
- Vær så god. Kos deg. - Takk.
Bare hyggelig.
KALEB SOM STATSMINISTER
Og jeg?
Ja.
Se her. De er fantastiske.
Jeg var nå soppkongen i Chipping Norton.
Jeg leverte dem hver dag til flere gårdsbutikker og puber i området.
Travelt.
Sopper er det jeg ga crewet til lunsj.
Hver dag.
I en måned.
Og de var alt jeg kunne snakke om.
For tydeligvis fjerner du sekkene fra der de vokser nå
etter siste avling.
- Jeg tror de gir tre avlinger. - Greit.
Så tar du dem ut.
Og de fortsetter å vokse ute
når du setter inn nye sekker.
Greit.
Men det kom en pause i prosessen.
For som jeg akkurat forklarte for Annie på så spennende vis,
var sekkene jeg opprinnelig kjøpte ferdige
og måtte fjernes,
så jeg kunne erstatte dem med nye.
Vi setter dem her nede mens vi fortsatt er sterke nok.
- For til slutt... - Greit. Ja.
...vil vi ikke gå helt ned dit.
- Så vi setter dem der. - Ja.
- Hei, Charlie. - Hei.
Hvordan går det?
- Bra. - Høres ikke sånn ut.
Det er ikke godt nytt, er jeg redd.
For en overraskelse.
Så...
Jeg har fått tre anbud for parkeringsplassen.
Ja?
Det første er rundt 67 pluss.
- Hva? - Noen...
Nei, pluss penger til ditt og datt,
for de er ikke helt sikre.
Det neste er 80 pluss litt.
- Og så... - Åtti tusen pund?
Og det jeg tror er mest fullstendig,
for det har med en innkjørsel på motorveien.
- Ja? - 94 127 pund.
- For en parkeringsplass? - Og den nye innkjørselen.
- Med stein fra steinbruddet vårt? - Vi har steinen.
- Det er... Jeg var... - Men vi står for...
- Steinen er gratis. - Vi kjøper ingenting.
Og stein er fryktelig.
- Men vi har steinen. - Vi har den.
Vi har stein for 50 000 pund der.
- Er det... - Det er cirka det det koster.
97 000 pund.
- Nittifire. - Nitti...
Selv jeg fikk hakeslepp.
Nitti... Kom igjen.
Jeg trodde det i verste fall,
når vi står for stein,
- 20 000? - Ja.
Kan vi gjøre det?
Hvor vanskelig kan det være å bygge...
Jeg vet jeg har sagt det før, men å bygge parkering?
- Ny jord. - Skrap av jorden.
Legg ned litt plast
for å hindre at ugresset vokser.
- Ja. - Tar det lang tid?
Ja. Dette er alvorlig.
Steinen vår.
- Ja. Flytte steinen. - Og så litt grus.
- Ja. - Vi må leie bulldoser.
- Veivals. - Kaleb.
Kaleb.
- En kopp te? - Nei, ærlig talt,
dette er veldig alvorlig. Jeg kommer straks.
Vi må gjøre det selv.
Jeg må gjøre dette.
- Bare si... - Jeg nøler litt med...
- Ja, men... - Du nøler alltid.
- Du er bare sånn. - Men denne gangen
- tror jeg faktisk... - Nei, men... Vi klarer det selv.
Etter at Lisa hadde hjulpet meg med sekkene...
Faen ta.
...tok vi dem med til komposten vår.
Om vi la dem der,
var det sjanse for at soppen ville fortsette å vokse.
Jeg tar dem ut, så kan du bære dem bort.
- Funker det? - Nei, vi tar dem enkeltvis.
- Greit? - Ok. Seriøst?
Herregud!
Jeg tar et par denne gangen.
Ellers er vi her hele kvelden.
Hele dagen, hele natten.
Må vi grave dem litt ned, eller bare legge dem oppå?
En e-post.
Det funker ikke med hanske. Vent.
Jeg tar den av.
Dette er fra sopp-testefolkene.
Ja?
Herregud!
"Før tørket sopp kan selges"...
- Piggsvinsoppen din... - Ja.
"...må en bakterie- og vannaktivitetstest utføres
"via UKAS, UK Accredited Science.
"Dette er for å avgjøre om vannet og bakteriene..."
Jeg visste om Lisas holdning til papirarbeid
så jeg lot henne fortsette å losse soppene
og fylte ut de nødvendige skjemaene selv.
Hvilken videre behandling kreves før konsum?
INGEN
"Foreslått holdbarhet, inkludert produksjonsdato?"
Én måned.
"Hva er KKP?"
KKP.
"Hva er KKP?"
Det er det kinesiske kommunistpartiet.
Hæ?
Hva er kontrollfaktoren for "Clostridium botulinum?"
Jeg vet da faen.
Etter å ha fylt ut skjemaene så godt jeg kunne
og lagt en prøve i pose...
Sånn.
...sendte jeg alt til soppolitiet.
Nydelig.
Så, etter at Lisa og jeg hadde desinfisert soppbunkeren
og lagt inn nye sekker...
- Skal vi fortsette med dette? - Visst pokker.
...ventet vi på en dag da butikken uansett var stengt,
samlet Diddly Squat Avengers
og begynte å bygge vår billige parkeringsplass.
Samle dere her, alle sammen.
Vi har klippet den. Så du det?
Ja.
Er det et mål for hvor mye plass
- en bil tar? - Ja. Vi trenger cirka 2,4 ganger 4,8.
- 4,8 meter. - På langs.
Så du har 74 deler?
Handikapplassene er større.
De er seks ganger tre meter.
Med flere handikapplasser kan de komme her.
- Dette er asfalt. - Greit.
- Det er bra for folk i rullestol. - Vi har enda en inngang.
Enda en inngang og et sykkelstativ.
Sykkelparkering.
Motorsykler, alle... Mengden motor...
Kan vi ikke henge opp et skilt med "ingen syklister"?
- Enig. - Enig.
- God idé. - Alle...
Kjapt spørsmål. Hvor lenge tar det?
For det er juli nå.
Hvor lenge tar det?
En måned.
Det tar ikke en måned!
Tjue dager for å bygge...
Tjue dager? Fem dager i uka. Kommer ikke på lørdager,
for det er åpent.
Jeg må i kirken på søndager.
- Vi klarer det på to dager. - Nei.
- Det gjør vi. - Nei.
Nei, kutt ut.
- Skjønner ikke hvorfor... - Kutt ut!
Ro deg ned.
- Hva er det med ham? To dager. - Ja.
For å klare todagersfristen min
måtte vi først gjerne all matjorden.
Kaleb satte i gang med gravemaskinen.
Kjør litt tilbake.
Jeg ga meg selv ansvaret for jordfjerningen med dumperen.
Stopp. Slipp høyre og bruk venstre.
Lisa fikk en rask innføring i hvordan man bruker en 14-tonner.
Det er bakover for deg. Så ned.
Ja, perfekt.
Ja. Takk, Alan.
Hun foretrakk Alan som instruktør fremfor meg.
Du må kanskje flytte gravemaskinen.
Lisa?
- Lisa? - Ja.
Om du flytter gravemaskinen en meter frem, hjelper det.
- Lisa? - Ja!
Nei, du har ikke et lass.
Skal du bare stå der og kritisere hele ettermiddagen?
Du og refleksvesten din. Kan du dra til helvete?
Da det ble morgen på den andre og siste dagen,
hadde vi fjernet nesten all matjorden
og begynt å legge ned plasten.
Jeg var sikker på at vi ville få alt gjort
innen butikken åpnet igjen morgenen etter.
Jeg er gravemaskinfører
Alan.
- Når trenger du steinen? - Nå.
- Nå? - Så fort som mulig.
For om det blir vått...
Med Lisa på dumperen
skyndte Kaleb og jeg oss bort til Diddly Squats steinbrudd.
Bare for å minne alle på det:
steinen Kaleb laster nå,
er det vi grov opp for å bygge gårdsveien
som kommunestyret sa vi ikke kunne få.
Fordelen er at vi har masse stein igjen
som vi kan bruke til parkeringen, som de også sa nei til.
En gang i dag er flott, Kaleb.
Er det nesten fullt?
Ja, din utålmodige jævel.
Kaleb. Jeg har fått en idé.
Hva da?
Vi må ha noen til å kjøre traktoren din.
Det hadde vel vært lettere? Jeg blir i gravemaskinen og bare laster.
Gjett hvem som nettopp kom.
Greit. Lisa og Alan. Innkommende.
Fortsett mot meg. Fortsett!
Greit. Nydelig.
Rødtopp, du må skaffe meg en ny en, fort.
Du får en fin overraskelse med hvem som kjører neste traktor.
Hei, Gerald!
Hele Diddly Squat-hæren er ute i dag. Jeg liker det.
Gerald, det var den beste ryggingen jeg har sett her på gården.
Ja, begge vet hvor de skal parkere.
De skulle ønske de hadde parkert på hovedveien der. Sånn.
Det er greit. Det er bare sånn man gjør det.
Alan, hører du?
Jeg hører deg. Hva er det?
Jeg spurte hvor lenge det tar å...
Å flytte alt sammen og det samme er...
Det stopper på sporet ned til veien her.
Hele uken, sånn det går. Men det ordner seg, sjef.
Når vi er i gang, blir du overrasket.
Dumperne går inn.
Det viser seg at Alan snakker flytende Gerald.
De to kan ha en skikkelig samtale.
Legg det forbi den store garasjen.
De er gode kamerater.
Og mens Gerald var syk, var Alan en veldig god kamerat.
De har kjent hverandre i mange år.
På parkeringsplassen brukte Lisa en maskin hun likte veldig godt.
Ja. Fantastisk!
Senk farten.
Senk farten. Beklager. Greit.
Jeg vil ikke.
Men selv så godt som Lisa likte livet i førerhuset sitt,
må jeg si at jeg ikke likte mitt.
Og det var ikke bare jeg heller.
Fy faen.
Vet ikke hvor mye lenger Gerald klarer dette.
Det humper og er slitsomt.
Går det bra? Med all humpingen?
Nei, jeg klarer ikke mer sånt i dag.
- Siden det varer, ikke sant? - Ja.
Vi klarer oss. Vet ikke hvordan, men vi klarer oss.
Da Gerald var borte, gjorde vi vårt beste.
Men vi var nede i én henger, og om jeg er ærlig,
var den litt for liten.
Jeg innså snart at vi kom til å bomme på fristen min.
Kaleb, realistisk sett får vi ikke dette gjort i dag, gjør vi vel?
Nei, vi får ikke gjort alt.
Faen.
Vi kan ikke frakte steinen når butikken er åpen.
Vi hadde kjørt over seks barn om dagen.
Og det hadde kommet på nyhetene.
Da det begynte å kveldes, avslørte dronen vår at vi hadde vært tapre,
men at Alan kanskje hadde et poeng.
Vi kommer til å være her neste uke, ikke sant?
Siden butikken ikke skulle være stengt igjen på fem dager,
brukte jeg tiden til å ta meg av noen presserende saker.
Den første jobben: grisene.
Suggene skulle føde om et par uker.
Jeg var bekymret fordi de forrige grisunge-dødsfallene
ble forårsaket av knusing...
Ble du ligget på?
Hun satte seg nettopp på en til.
...så jeg kalte inn til møte med karene som designet grise-igloene.
Vi mistet 14 griser
av 34.
Greit. Så høy dødelighet.
Jeg hadde en tanke.
Grisungene pleier å ligge slik, langs siden.
Men når Kjempe... Den heter "Kjempe" av en grunn...
...legger seg ned, har hun den formen. Det er ryggen.
- Ja. - Det stemmer.
Skjønner dere hva jeg mener? Og de ble flatklemt.
Men jeg er mer bekymret...
Du må flytte henne vekk fra hytteveggen.
Akkurat. Jeg fikk en idé.
Hva om det var en sånn del,
så grisungene kunne ligge her inne og moren kunne ligge der?
Om hun trykker seg opp mot siden...
Ja.
...har de litt... De blir ikke flatklemt.
- Ja. - Greit.
Tror dere det er mulig?
Så det du vil ha... Om dette er siden av hytten din,
hadde du hatt en ring som går sånn.
Og beinet kommer ned sånn.
- Som et rekkverk. - Eller noe.
- En glorie. - Ja.
Og den kan festes på det du allerede har.
Det hadde vært flott.
Da jeg hadde sendt vekk grisemennene,
begynte jeg å tenke på den neste dyrke det udyrkede-planen.
Bambi.
De siste årene hadde Diddly Squat blitt oversvømt av hjort,
og siden de gjør enorm skade på unge trær,
hadde vi, sammen med andre landeiere og gårdbrukere,
blitt bedt av myndighetene om å redusere antallet.
Derfor kontaktet jeg Hugh, en lokal jeger,
som også tilfeldigvis er styreformann i Hjorteforeningen.
Det er vårt ansvar å holde styr på hjortebestanden her i landet.
Og en del av rollen vår er å lære folk
å forvalte hjorten skikkelig, med den beste velferdsstandarden.
Og fakta er at hjortebestanden begynner å bli for stor.
- Ja. Det gjør den. - Det gjør den.
Og folk planter slike trær.
- Ja. - Og så spiser hjorten dem.
Jeg tror det må sies at
om du skal skyte en hjort,
må det være av rett grunn,
satt sammen med det faktum
at du bare gjør det om du er helt sikker
på at du kan gjøre det så humant som mulig.
Oppe på gården lærte Hugh meg å sette sammen en jaktrifle.
Dette blir det mest mandige som noen gang er vist på TV.
Da den flatpakkede riflen var satt sammen, begynte vi med litt skuddtrening.
Hvor langt borte er blinken?
Det blir sikkert rundt 90 meter. 80-90 meter.
Nei, mer enn det. Si at det er mer enn det for kameraene.
- Beklager. - 300 meter, vil jeg si. Det målet?
Minst, og en veldig sterk motvind.
- Ja. 300 meter med sterk motvind. - Det er bra om du treffer det.
Klarer knapt å holde fingeren oppe i vinden.
Mens vi forberedte oss på øvingen min,
forklarte Hugh mer om behovet for god hjorteforvaltning.
Når det er for mange hjorter,
har vi sett hjorter med kroppsvekt
langt under det de skal være.
Og når de blir forvaltet skikkelig,
ser du at kroppsvekten øker.
Den faktiske vekten?
Vekten på skrotten er under det den skal være.
Det skaper absolutt et velferdsproblem
når bestanden er for stor.
Det er en rar verden vi lever i nå,
for hjortebestanden er for stor.
Ja.
Den eneste realistiske måten
å redusere antallet hjorter på er med rifle.
Og om du skal drepe en hjort, kan du like godt spise den.
- Det er dumt å la være. - Absolutt.
Eller gi den til skoler og sykehus, som du
- har foreslått i lang tid. - Ja.
Og likevel,
om jeg drepte en hjort på TV,
hadde alle klikket,
selv om det er en god grunn.
- Niks. Ingen grunn til å ikke gjøre det. - Nei.
Utfordringen er å forklare folk hvorfor dette må skje.
Det er bra for hjorten.
- Det er bra for trærne. - Begge deler.
- Og det er gratis mat. - Absolutt.
Jeg tror at om det fantes en mer effektiv måte
å kontrollere hjortebestanden på,
så hadde vi gjort det.
Så satte vi i gang.
Greit.
Inn.
Jeg siktet på de røde kvadratene på papirblinkene.
Ja. Klar til å begynne.
Se.
Jeg antar at du siktet på den til venstre, ikke i midten.
Det er blink.
Så...
For å vise at det ikke var flaks,
må du gjøre det igjen.
Og faktisk gjorde jeg det.
Et enda bedre skudd.
Hvor er det?
Du kom enda nærmere midten.
Hva skyter jeg nå? Rådyrets hjerte?
Ja, den oransje rundingen.
Det er der du skal sikte når vi går ut i morgen.
Herregud.
Vil du skyte muntjaken nå?
Det er vondt å si det, men det er fem av fem.
- Jeg har funnet noe jeg er flink til. - Veldig bra.
Neste morgen ved daggry
la Robert De Niro og jeg i vei for å lete etter hjorter.
Der.
Vinden er et problem.
Det er ikke vind.
Sånn.
Du tuller.
Du kjøpte den i butikken, ikke sant?
Ja.
Mannen sa at den sier deg hvor vinden kommer fra.
Vi beveger oss stille rundt dette hjørnet
og kommer ut på kanten.
List deg langs kanten oppover.
OVER-OPTIMISTISK JAKT-SLUDDER
Stillere enn å gå gjennom skogen.
Mens vi så på området,
kom det plutselig en mulighet.
Der er det en bukk.
Nå.
Vent.
Om du skal skyte...
Nei, han ser rett på meg.
- Der. Nå kan du skyte ham. - Ja.
Det er et lett skudd.
Skyt.
Sånn.
Greit. Det går bra nå.
Når du er klar.
Jeg har ham.
Skyt.
Han går ut i det høye gresset.
Nei. Han merker oss.
Han fersket oss.
Mr. De Niro og verdens mest nølende skytter
fortsatte til vi nådde et passende utsiktspunkt.
Der oppe er vi ute av syne, utenfor luktesansens rekkevidde.
Å?
Så, etter en overraskende kort ventetid...
Jeg har ham.
Skyt.
- Han er perfekt å ta. - Greit.
Vil noen ha pølse?
Gjerne. Hei!
Smak på dem og fortell meg hva dere synes.
Er ikke dette vegansk pølse?
- Det er ikke vegansk. - Herlig.
- Liker du den? - Veldig godt.
Er kjøttet godt?
Dere spiser Bambi.
Gjør vi?
Bambi!
- Hjort. - Hjort?
Bra for dem.
Hjortekjøtt. Utrolig godt kjøtt.
Veldig godt.
- Vil du... Ja. Er du amerikaner? - Ja. Fra Los Angeles.
- En til? - Den er ikke så verst.
- Nummer to. - Ja.
Vi hadde reddet noen trær, og som følge
gitt en sunn og billig lunsj til folkemengden,
og det gjorde meg glad.
Men ikke så glad som neste dag, da butikken stengte igjen,
DIDDLY SQUAT GÅRDSBUTIKK
og vi kunne jobbe med parkeringsplassen.
Du må sette en liten bøtte der for grøftene.
Lisa skyndte seg mot veivalsen.
Ja, det går bra.
Jeg har det flott.
Alan ga meg jobben med å grave en dreneringsgrøft.
Jeg må få beltene mine over denne lille grøften,
så jeg kan grave nedover den.
Nå må jeg snu den sidelengs. Hvordan...
Den sitter fast. Hvorfor er den...
Å nei, det er...
Etter mye styr...
Jeg trenger flere omdreininger.
...kom jeg endelig inn i grøftegravingsposisjon.
Ja.
La meg være!
Hallo?
Ja?
Det er hva?
Hvorfor?
Helvete.
- Yo. - Yo.
Vil du ha den dårlige eller den dårlige nyheten?
Den dårlige nyheten?
Sideren eksploderer.
Hva?
Kaleb og jeg dro øyeblikkelig for å se
om Rick, lagerbryggeren vår, visste hva som hadde gått galt.
Så,
har du noen anelse...
Først og fremst, hvor mange kasser er det?
Hvor mange flasker snakker vi om?
Tusenvis.
Tusenvis av flasker.
Helvete.
Det er veldig alvorlig.
For noen har blitt skadet.
Derbyshire?
Noen i Derbyshire skar seg i fingeren.
Det kan være at korkene ikke godt nok på.
Det kan være en mikroorganisme
- som spiser sukkeret. - Så det kan være
at det skjer fermentering i flaskene,
selv om de har kommet for salg.
Det er veldig sannsynlig.
Det er den mest sannsynlige årsaken.
Har du en her?
Jeg kan finne en.
Skru på.
Vi eksperimenterte ved å åpne en flaske
slik at vi kunne finne ut hvilken advarsel vi skulle gi kundene.
Sett den i bøtten.
- Greit. Sett den i bøtten. - Ja.
- Må du være så forsiktig? - Ja.
Det er ingenting.
- Nå er det trygt når korken... - Trygt.
Nederst i flasken er det et hvitt sediment.
- Det kan være en blanding... - Jeg tror man ser det på kamera.
Sedimentet, Rick,
er det et tegn
på at denne flasken er påvirket?
- Ja. - Ja?
Ja. Og graden eksplosivitet
kommer an på hvor mye sukker som har blitt spist
av den mikroorganismen som er nederst.
Spiser sedimentet sukkeret?
Ja. Det spiser det søte, så den blir en tørr sider.
- En tørrere sider enn det burde. - Og gjør den også til
- en håndgranat, som du sier. - Ja.
"F*** TA DET ER GODT ØL"
Den neste jobben var å gi en advarsel til offentligheten
så fort som mulig.
Siden vi ikke hadde tid til å tilkalle et profesjonelt PR-firma,
skrev jeg det selv.
Det jeg har skrevet, er:
"Faen, faen, faen, faen.
"Det har skjedd en diger feil. Som følge
"er det en liten sjanse for at noen av Hawkstone-siderflaskene"...
Sider står med store bokstaver.
"Det finnes ingen lett måte å si det på... kan eksplodere.
"Om korken har koden 'L3160', åpne den under vann,
"hell den ut og ta kontakt.
"Beklager dette."
- Det får oppmerksomhet. - Jeg har tvitret det.
Vi holder opp hendene på rektors kontor og sier:
"Jeg har røykt."
Før du har blitt tatt.
Sider-gate hadde krevd verdifull tid.
Jeg hastet tilbake for å gjenoppta grøftegravingen.
Kom igjen, kom igjen.
For himmelens skyld.
Greit.
Det kunne ærlig talt ikke skjedd på en verre dag,
men greit. Vi sees om en halvtime. Ha det.
- Hvor skal vi nå? - Grisene.
Griseringene mine har kommet.
Men vi har hundre...
- Gårdsbutikken, parkeringen. - Ja.
- Dette blir... - Jeg vet det,
men griseringene har nettopp kommet, så de må monteres,
for grisene skal føde om cirka 20 minutter.
- Vet du at han patenterte ideen min? - Unnskyld?
Han patenterte ideen.
Han har kalt den Clarkson-ringen.
Ringene.
- Ringene har kommet. - De har kommet!
De er kraftigere enn jeg trodde.
Hallo, Gris. Det er Kjempe.
Hallo, Kjempe.
Hvordan går det, kjære?
Morgrisen er i...
Hun er der inne.
Og grisungen...
De har et stort sikkerhetsområde i grisungestørrelse bak.
- Er du imponert? - De ser faktisk bra ut.
- Må få dem inn... - Trenger du hjelp?
Må bygge parkeringsplass.
Vi er inne.
Vent.
Må løfte litt nå. Flott.
Herlig.
- Ferdig. - Håper disse funker.
Bra. Takk.
- Tusen takk. - Lykke til med runde to.
- Ingen årsak. - Jeg gleder meg nå.
Sist var det forferdelig.
Da vi hadde montert griseringene, sjekket jeg sosiale medier, og jo da,
enkelte av sider-kundene våre delte tankene sine.
Alt som er igjen av Hawkstone-sideren min...
Eksploderende sider?
Hawkstone-vester kommer snart
Alle med #hawkstone 3160-sider vær veldig forsiktig
Det er ikke den spøken du kanskje tror det er - min første feil
...Kaleb. Tusen... takk.
Herregud...
PR-budskapet mitt hadde til og med kommet på kveldsnytt.
Jeremy Clarksons gård i Oxfordshire har tilbakekalt noen siderflasker
og advart om at de kan eksplodere.
Han råder alle som har kjøpt dem
til å åpne dem under vann og...
DIDDLY SQUAT GÅRDSBUTIKK - HER
Sammen med andre viktige saker den dagen.
Digre dukker har spradet gjennom Gosport High Street i ettermiddag.
Farrah, den fem meter høye mekaniske reven,
gikk gjennom byen sammen...
Etter alle distraksjonene var det unngåelig at på slutten av dagen
så var parkeringsplassen enda ikke ferdig.
Fortsett.
Det er tykt enda. Det må være veldig tynt.
Jeg bestemte at vi kunne fortsette neste dag,
selv om butikken var åpen.
Sånn.
Neste morgen dro jeg og Lisa dit,
og på veien diskuterte vi hvor mye hun likte å bygge parkeringsplassen.
Du er irsk, og jeg er ikke... Ikke for å bruke stereotyper,
men det er i blodet å lage...
Kaller du meg Liam, jobber jeg med maskiner.
Jeg vil være Liam, irsk bygningsarbeider.
Hadde blitt lykkelig da.
- Så dette... - Å, f... Helvete.
Hva er det?
Alle har parkert der.
Faen.
Ba du ungdommene om å ikke la folk parkere der?
Nei, det falt meg ikke inn.
Helvete.
Veldig vanskelig å lage parkeringsplass når den brukes som parkeringsplass.
Morn.
Jeg vet det.
Hvordan skal vi gjøre dette?
Jeg... Bra spør...
- Han kjørte inn nå. Se. - Jeg kan bare si... Utrolig.
- Se. - Hva tenkte de på i butikken?
Om noen har parkert på parkeringsplassen, så må jeg legge utover grus.
Så om dere kan flytte til den andre parkeringsplassen.
Dere har fem minutter.
Ellers begynner de, og bilen din blir utilsiktet skade.
Noen?
Har noen andre parkert her borte?
Seriøst?
Hvor kommer alle de jævla bilene fra, da?
Hva er dette?
Jeg vet ikke. Noen har kjørt inn med den.
- Er det ikke oss? - Nei, ikke oss.
Jeg ville naturligvis at de skulle dra.
Men Alan ble raskt fascinert.
- Hva gjør du? - Lufter.
Vi går ned en meter og bruker 20 bar med luft.
Vi sprøyter inn tang, og det hindrer det i å skråne ned.
Vi jobber på Buckingham Palace og Royal Garden.
Overalt her i området.
Jeg forsto ordene "Buckingham" og "Palace".
Men resten var helt gresk.
Vi har en halvannen meter leire. Hva gjør dere?
Leire er greit. Vi har jobbet med det.
Hvordan lufter du leire?
Vi har arbeidsbevis. Du ser sprekkene...
Alan sa at jeg burde be mannen komme tilbake senere på dagen.
Kan jeg legge igjen et kort?
- Er det greit? - Ja.
Så jeg gjorde det, uten å vite hvorfor.
Flott. Bra. Jeg har kortet ditt. Takk.
Kan du flytte deg? Vi må jobbe med parkeringsplassen.
Hei. Morn.
Vi må jobbe på parkeringplassen.
Er noen parkert her? Nei, du er der. Noen andre?
Siden vi ikke kunne jobbe før Lisa hadde tømt parkeringsplassen,
dro jeg for å se hvordan det gikk med de nye soppsekkene.
Hvorfor gjør dere dette mot meg?
Nok en gang skal jeg gå inn i min lille sopp-pengemaskin.
Bekymringsverdig.
Det ser ut som mugg.
Og det er mugg. Se.
Og det er mugg.
Mugg. Mugg.
Det er mugg på. Se.
Den er muggen.
Å nei.
Så det er... Selv om vi desinfiserte hele området
før vi satte inn sekkene,
var det åpenbart litt igjen fra den forrige avlingen.
Helvete.
Og dette er viften som
skaper luftstrøm for å prøve å forhindre mugg.
Du store tid.
Se her.
Herregud.
Jeg blir kvalm.
Den lukten.
Da jeg hadde fjernet de berørte soppene,
regnet jeg ut skaden.
Jeg har 68 sekker her,
som helt klart er ødelagt, fulle av mugg.
Og 68 sekker ganger 17
er et tap på 1156 pund.
Og alle sekkene ville ha produsert
to kilo sopp i gjennomsnitt,
som jeg ville solgt for 16 pund... 32 pund.
Det er en økonomisk katastrofe.
Jeg har en fryktelig dag!
Kan ikke slippe dem nær naturen.
Hva i helvete...
Jeg avgjorde at den eneste løsningen for det syke røret
var å la meg inspirere av filmen Mafiabrødre.
Vi har gått gjennom matjorden og kommet til leiren.
Jeg begraver den ikke før jeg ser tuppene
på operahuset i Sydney der nede.
Kalsiumoksid.
Aner ikke hva det gjør, men jeg har sett Joe Pesci bruke det.
For å slå to fluer i én smekk gravde jeg ned det like mugne filteret
mer enn 1,5 kilometer unna.
Jævla greie!
Verden er trygg, takket være meg.
Innen jeg hadde gravd ned utstyret,
dusjet, desinfisert håret mitt og tatt på rene klær,
hadde mannen med den uforståelige maskinen kommet tilbake...
...og begynt å jobbe.
Først trodde jeg de frakturerte.
Men til slutt ble det tydelig.
De har boret et hull ned dit
og sprutet luft inn i det,
som har laget seks meter lange sprekker
i steinen.
Så fyller de den med tang for å holde den åpen.
Og så vil vannet dreneres gjennom leiren ikke bare i dag, men for alltid.
For dette har vært en...
En plage, oversvømmingen her oppe.
- For et skudd! - Det er kjernen. Det holder den åpen.
- Sprøtt! - Genialt. Se det igjen.
Kan jeg sprute?
Se her.
Etter at tang-fraktureringen var ferdig,
dro Kaleb for å ha en ulykke.
Han knuste glasset!
Ditt dinglebær.
Hva faen?
Så noen andre det?
- Nei, vi hørte det. - Vi hørte det.
Ikke til å tro.
Vi gjorde forsiktig narr av hverandre en liten stund.
Hvorfor kastet du den ikke bare sånn? Se. Se på Alan.
- Ja? Se. - Klar?
Gjør det sånn. - Greit. La meg vise deg noe.
Klar?
- Vindu. - For en idiot.
For en idiot.
Til Diddly Squats billige parkeringsplass til slutt ble ferdig.
Jeg synes vi samarbeidet bra der.
Ja.
Det er ikke ille.
Neste dag skysset jeg Gerald hjem etter at han var ferdig på jobb,
og på veien
fikk jeg en oppdatering om lokalt sladder.
Å se Nate sparket inn i berøringen.
Han tar de pokkers Botox-greiene i nesen og kinnene,
og dette jævla pisset, hele greia.
Jeg vet det.
- Han bor her. - Jeg vet det.
Alle med motorsag bare går ned dit.
Flott å sage det av, og de er fortsatt i lomma.
Ja.
Det er forskjellen med Simon.
Det er sånn han kan få enga gresset igjen.
- På veien. Ja. - Jeg vet det. Ikke jeg heller.
Etter å ha sluppet ham av dro jeg for å hente geitene.
For jeg hadde funnet en ny forretningsplan.
Jeg kjøpte geitene for å rydde kjerret
som maskinene ikke kunne ta fordi det var for bratt.
Det er nede i skråningen her.
Men de er fortsatt ikke store nok til å gjøre det.
Så hør på denne planen:
Jeg leier dem ut.
De har blitt Avis-geiter.
De drar til nærliggende gårder og rydder opp,
kjerr og sånt, og tjener penger for meg.
De kommer til å bli større, og neste år
setter jeg dem der nede, og de tar seg av det.
CHADLINGTON VENNLIGST KJØR SAKTE
Min første kunde var en venn som eide jord ved siden av min.
Det har alltid vært litt flaut,
for jeg pleide å tro at denne jorda her var min.
Men nei.
Men jeg måtte gjennom her for å møte vennen min sin bestyrer.
Jeg er litt sen.
Hallo?
Hallo.
Hva gjør du her?
Jeg tar meg av denne kunden også.
Hva?
Var det deg?
Jeg...
Hvordan skal vi forhandle en pris?
Jeg innser at det er en liten konflikt.
Liten?
Hvor mye? Greit, Charlie.
- Hvor mye kommer den navnløse... - Kommer an på...
...eieren av marka til å betale meg for geitene?
Betale deg?
Se på den flotte dyrematen.
Se all verdien foran øynene dine.
Hva med null?
Nei, ikke null.
Klatre over gjerdet.
Hvor mye?
Det er ikke så mye verdi der ute.
Det er bare masse... Ingen verdi i det hele tatt.
- Bare... - Nei. Ingen.
- Hvor mye bør han betale? - Han bør betale
fem-seks pence per geit per dag.
- Pence? - Ja, per dag, per geit. Det baller på seg.
Tjue... Å nei.
Vet ikke om vi kan godta det.
- Dette er latterlig. - Jeg synes...
- Hva er avtalen? - Heldigvis har jeg...
Heldigvis er det litt...
Verdien skapes av
at de spiser invaderende hagtorn.
- Slåpetorn. - Ja.
- For det er da... - Kom til saken.
Det skaper en bedre markblomsteng.
- Hvem sin side er du på nå? - Din.
Ja.
- Faktisk... - Jeg gir ham en bedre eng.
- Det betyr at han får mer betalt... - Og han betaler fem pence per geit,
for 29 geiter.
Tolv uker?
- 121 pund. - Avtale.
Kom igjen, geiter.
Akkurat nå var de 121 pundene svært kjærkomne.
For i soppverdenen
hadde inntekten min blitt hardt rammet av muggen.
Det betød irriterende nok at Lisas piggsvinsoppulver-virksomhet
plutselig hadde blitt viktig.
Det er 202... Var det 20 gram?
Vi har 20 gram i posen. Så i...
I dag skulle vi få resultatene fra prøven jeg hadde sendt av sted.
Og om alt gikk bra,
hadde Lisa flere kilo pulver klart.
Der er det.
"Jeremys spesielle soppulver".
Hvorfor selger du det om du ikke tror på det?
Jeg gjør ikke det.
Du vet hvor mye vi tjener.
Hvor mye selger du det for?
Ni pund.
Det gir deg ti kopper kaffe.
Vent. La meg...
Jeg har den.
Kan jeg få brillene?
Men om vi dyrket vanlig sopp...
Gud, du er blind.
"De har... Lisa, jeg har fått holdbarhetsprøvene tilbake."
"Ikke bestått."
Vent.
"Jeg har fått holdbarhetsprøvene.
"Det tyder på at enten var ikke soppkvaliteten god,
"eller at den ikke ble godt nok vasket før tørkeprosessen.
"Du må se på hygienestandarden
"under forberedelsen av produktet,
"for eksempel håndvask, rene beholdere.
"Om dette produktet skal i hyllene,
"må forberedelsesprosessen vurderes."
Du spurte om fargene. Jeg tror det var det.
Jeg tror noe av skallet ble med da jeg tørket dem. Unnskyld.
Faen i helvete. Så irriterende.
Og dette er bare litt av det vi har laget.
Vi har tatt oss så mye bry, og det er mislykket.
- Ja. - Alt dette er mislykket.
Det var bittert med sopproblemene, spesielt nå i august,
for vi nærmet oss slutten på jordbruksåret.
Og derfor avslutningen på konkurransen
JOBB - UTLEGG - PROFITT SYLTETØY - HONNING - EGG - GRISER
mellom meg og Kaleb.
- Og du måtte leie rånen. - Slutt å si ting.
Jeg hadde prøvd alt jeg kom på for å tjene penger på å dyrke det udyrkede.
Ja!
Noen av ideene hadde funket.
- Du tuller. - Nei.
JEREMYS SAFT BJØRNEBÆRSYLTETØY
Du store tid!
Det er utrolig.
Er de ikke herlige?
- Mange pølser. - Herregud.
VARME PØLSER
Det er bra for min side av skjemaet.
Og enkelte funket ikke.
Hallo.
Helvete.
Men snart skulle vi finne ut hvordan de store tallene så ut.
For ved innhøstingen kom rampelyset til å gå fra meg
til Kaleb og avlingene.
NESTE GANG
Dette er kjempefælt. Den tørker ikke.
Sånn.
- En kvart full. - Er det alt?
Herregud!
Se så stor den er.
Tekst: Heidi Rabbevåg
Kreativ leder Mari Hegstad Rowland