FERMA LUI CLARKSON
CAPITOLUL 23 PARCAREA
Pe măsură ce căldura verii a învăluit Diddly Squat,
Charlie s-a retras în biroul lui ca să obțină oferte de preț
pentru construcția noii parcări a magazinului nostru agricol.
Era o problemă extrem de urgentă, fiindcă sosiseră vizitatorii de pe timpul verii,
care petreceau ore întregi aici, delectându-se cu hamburgerii noștri...
Mulțumesc frumos.
SPECIALITĂȚI NOU! CIDRUL LUI KALEB.
... și bând nu numai berea mea Hawkstone...
- Poftim! - Mersi.
... ci și noul cidru Hawkstone al lui Kaleb.
- Poftim! - Mulțumesc.
Mersi și eu.
KALEB PRIM-MINISTRU
Și eu?
Da!
Uitați-vă la ele! Sunt extraordinare.
Ei bine, acum eu eram regele ciupercilor din Chipping Norton.
Le livram în fiecare zi la magazinele agricole și la puburile din zonă.
Foarte ocupat.
La masa de prânz, celor din echipă le-am oferit ciuperci.
În fiecare zi.
Timp de o lună.
Și numai despre ele am vorbit.
Se pare că, după ce pungile nu mai produc,
le scoți de unde le ții acum.
- Cred că produc în trei reprize. - Bine.
Apoi le scoți afară,
și ele continuă să crească afară...
- Mai cresc. - ... și bagi alte pungi înăuntru.
Bine.
Dar acest proces urma să fie întrerupt,
pentru că, așa cum tocmai i-am explicat cu atât entuziasm lui Annie,
pungile pe care le-am cumpărat inițial și-au epuizat capacitatea de producție
și trebuiau să fie scoase,
ca să pot să le înlocuiesc cu altele noi.
Hai să le punem la capătul ăsta cât încă mai avem putere.
- Pentru că, spre final... - Bine. Da.
... n-o să mai vrem să mergem până aici.
- Deci hai să le punem acolo! - Bine.
- Bună, Charlie! - Bună!
Ce mai faci?
- Foarte bine. - Nu pare.
Mă tem că nu am vești foarte bune.
Ce surpriză!
Deci...
Am primit trei oferte de preț pentru parcare.
Și?
Prima depășește 67.000 £.
- Poftim? - Plus niște...
Plus niște cheltuieli provizorii pentru una sau alta,
pentru că nu sunt siguri.
Următoarea ofertă e de 80.000 £, plus alte cheltuieli.
- Și apoi... - 80.000 de lire!
Și cea care mi se pare, ca să zic așa, cea mai completă,
deoarece include și noua intrare de pe șosea...
- Da? - E de 94.127 £.
- Pentru o parcare? - Pentru o parcare și noua intrare.
- Noi furnizăm toată piatra de la carieră? - Avem piatra.
- Este... Am... - Dar noi furnizăm...
- Piatra nu e în preț. - Nu cumpărăm nimic.
Și piatra e groaznic de...
- Dar avem deja piatra. - Așa e.
Avem piatră în valoare de 50.000 £.
- Asta e... - Cam atât ar costa.
97.000 £!
Nouăzeci și patru.
Chiar și eu m-am mirat.
Nouăzeci... Zău așa!
Adică, eram... Credeam că, în cel mai rău caz,
când noi furnizăm piatra, o parcare e
- ... 20.000 £? - Da.
De ce n-o facem noi?
Cât de greu poate să fie să construiești...
Știu că am mai zis asta, dar cât de greu e să construiești o parcare?
- Trebuie un strat nou de sol. - Da, se decopertează.
Punem niște folii de plastic jos,
ca să nu crească buruienile.
- Da. - Mai durează?
Da. Chiar e important.
Piatra noastră.
- Da. Mutăm piatra. - Apoi luăm niște pietriș.
- Da. - Deci trebuie să închiriem un buldozer.
- Un compactor. - Pe Kaleb.
Pe Kaleb.
- Vreți un ceai? - Nu, sincer,
e foarte important. Scuze, dragă! Te ajut imediat.
Va trebui s-o facem singuri.
Trebuie să mă duc la treabă.
- Spune-le că... - Mă tem că...
- Da, dar... - Tu mereu te temi.
- Așa ești tu. - Dar, de data asta,
- ... chiar cred că... - Nu, dar... Putem s-o facem singuri.
După ce Lisa m-a ajutat să încarc pungile...
Drăcia naibii!
... le-am dus la noul nostru pat de compost,
pentru că, dacă le punem acolo,
exista șansa ca ciupercile să continue să crească.
Eu le scot, și tu poți să le duci.
- E bine? - Nu, le ducem pe rând.
- Bine, dragă? - Bine. Pe bune?
Dumnezeule!
Da, acum o să duc mai multe.
Altfel, o să stăm aici până mâine.
Zi și noapte.
Trebuie să le îngropăm puțin sau doar le aruncăm pe jos?
Am primit un e-mail.
Nu merge cu mănușa. Stai puțin!
O scot.
E de la cei care testează ciupercile.
Da?
Dumnezeule!
„Înainte ca ciupercile deshidratate să poată fi vândute...”
- Adică ciupercile tale coama leului. - Da.
„... trebuie să se facă o analiză a apei și a bacteriilor
„prin intermediu UKAS.
„Asta se face pentru a stabili dacă apa și bacteriile...”
Cunoscând atitudinea Lisei față de acte,
am lăsat-o să continue să descarce ciupercile,
și eu m-am apucat să completez formularele necesare.
Ce procesare ulterioară e necesară înainte de consum?
NICIUNA
„Durata de expirare propusă, incluzând data de producție?”
O lună.
„Care este CPC-ul acestui produs?”
CPC...
„Ce înseamnă CPC?”
Cică ar fi „cord pulmonar cronic”.
Ce?
„Care este factorul de control pentru Clostridium botulinum?”
Habar n-am.
După ce am completat formularele așa cum am știut mai bine
și am pregătit și o mostră...
Așa.
... am trimis totul la poliția ciupercilor.
Perfect!
Apoi, după ce eu și Lisa am dezinfectat buncărul cu ciuperci
și l-am reaprovizionat cu saci noi...
- O să continuăm să facem asta? - Bineînțeles.
Am așteptat o zi în care magazinul era oricum închis,
am adunat Răzbunătorii Diddly Squat
și ne-am apucat să construim parcarea noastră la preț redus.
Bun. Veniți aici!
Am tuns iarba deja. Ați văzut?
Da, am văzut.
Există vreo măsurătoare pentru cât spațiu
- ... ocupă o mașină? - Da, trebuie aproximativ 2,4 m pe 4,8 m.
- Deci 4,8 m. - Lungime.
Deci avem 74 de locuri, nu?
Cele speciale au alte dimensiuni.
Au 6 metri pe 3 metri.
Dacă vin mai multe persoane cu dizabilități, pot veni aici.
- Aici e asfalt. - Da.
- E accesibil pentru cei cu cărucior. - Mi-am dat seama că mai avem o intrare.
Aveți încă o intrare și o parcare de biciclete.
Parcare de biciclete?
Sau motociclete... Vor veni mai multe motociclete...
De ce nu punem un semn cu „Accesul interzis bicicliștilor”?
- Sunt de acord. - Și eu.
- E o idee bună. - Cu toții...
Am o întrebare. Cât o să dureze?
Acum suntem în iulie.
Cât o să dureze?
O lună.
- Nu durează o lună! - O lună?
- În 20 de zile facem... - Ce?
Douăzeci de zile, nu? Cinci zile pe săptămână. Nu venim sâmbăta,
- ... că e deschis. - Da.
Duminica mă duc la biserică.
- O să terminăm în două zile. - Ba nu.
- Ba da. - Ba nu.
Nu, încetează!
- Nu văd de ce nu... - Nu, încetează!
Calmează-te, șefu'!
- Ce are? Auzi tu, „două zile”. - Da.
Pentru a-mi respecta termenul de două zile,
înainte de toate, trebuia să decopertăm terenul.
Kaleb a trecut la treabă cu excavatorul.
Dă puțin cu spatele! Hai!
Eu am transportat cu autobasculanta pământul scos.
Acum oprește-te! Lasă mâna dreaptă și folosește-o pe stânga!
Și Lisa a învățat cum să manevreze excavatorul de 14 tone.
Așa mergi cu spatele. Acum, jos!
Da, perfect!
Mersi, Alan.
Sigur l-a preferat pe Alan pe post de instructor în locul meu.
Ar trebui să-ți muți excavatorul.
Lisa?
- Lisa! - Da?
O să fie mai bine dacă muți excavatorul cu un metru mai în față.
- Lisa! - Da!
Nu, acolo nu ai o încărcătură plină.
Ai de gând să stai acolo și să mă critici toată ziua?
Tu și vestuța ta reflectorizantă. Mă lași naibii în pace?
În dimineața celei de-a doua zi, care este și ultima,
am decopertat terenul aproape în întregime
și ne-am apucat să punem foliile de plastic,
așa că eram încrezător că vom termina totul
până când urma să redeschidem magazinul în ziua următoare.
Sunt șofer de excavator
Alan!
- Când o să ai nevoie de piatră? - Acum.
- Acum? - Cât se poate de repede!
Pentru că, dacă se udă...
Am lăsat-o pe Lisa să se ocupe de basculantă,
și am fugit cu Kaleb la cariera de piatră Diddly Squat.
Vreau să amintesc tuturor
că piatra pe care Kaleb o încarcă acum
e cea pe care am excavat-o ca să construim drumul de fermă
pe care nu ne-a lăsat primăria să-l facem.
Partea bună e că ne-a mai rămas foarte multă piatră
pe care o putem folosi la parcarea pe care nu ne-au lăsat s-o facem.
Ar fi super dacă ai termina azi, Kaleb.
E aproape plin?
Da, disperatule.
Kaleb, mi-a venit o idee.
Ce idee?
Ne trebuie cineva care să conducă tractorul.
Ar fi mai ușor, nu? Eu rămân în excavator să încarc.
Ghici cine a venit!
Bun. Lisa și Alan, vin.
Vino spre mine! Vino!
Foarte bine.
Morcoveață, mai adu-mi repede una!
O să fii surprins când o să vezi cine conduce următorul tractor.
Bună, Gerald!
Azi s-a mobilizat întreaga armată Diddly Squat. Îmi place.
Gerald, a fost cea mai frumoasă parcare cu spatele pe care am văzut-o la fermă.
Da, amândoi știu unde să parcheze.
Le-ar fi plăcut să parcheze pe drumul principal.
E în regulă, așa se face.
Alan, mă auzi?
Te aud, Gerald. Ce e?
Voiam să întreb cât o să dureze să...
Să mutăm tot molozul ăsta și...
Blochează drumul.
La cum merge, toată săptămâna. Dar o să fie bine.
O să fii surprins după ce ne intrăm în mână.
Intră basculantele.
Se pare că Alan vorbește fluent limba lui Gerald.
Ei chiar pot să aibă niște discuții adevărate.
Pune-o după garajul mare!
Sunt prieteni buni.
Când Gerald a fost bolnav, Alan i-a fost un prieten foarte bun.
Se știu de foarte mult timp.
În parcare, Lisa conducea un utilaj care îi place foarte mult.
Da!
Da, fantastic!
Mai încet!
Merg mai încet. Scuze!
Nu vreau să încetinesc.
Dar, deși Lisa se bucura de viață în utilajul ei,
eu nu mă bucuram deloc în al meu.
Și nu numai eu simțeam asta.
Drăcia naibii!
Nu știu cât o să mai poată Gerald să facă asta.
Te cam zdruncină și e obositor.
Ești bine? Cu toate zdruncinăturile?
Nu, azi nu mai pot să fac asta.
- Te afectează, nu? - Da.
O să ne descurcăm. Nu știu cum, dar o să ne descurcăm.
După ce a plecat Gerald, ne-am dat toată silința,
dar acum foloseam o singură remorcă, care, sincer să fiu,
era un pic cam mică.
În scurt timp mi-am dat seama că vom rata termenul-limită.
Kaleb, realist vorbind, n-o să terminăm azi, nu?
Nu, nu o să terminăm.
La naiba!
Nu putem să transportăm piatra când magazinul e deschis,
pentru că am călca vreo șase copii pe zi.
Și asta ar apărea la știri. Sunt convins.
Odată cu apropierea nopții, drona ne-a arătat că am lucrat cu vitejie,
dar că e posibil ca Alan să fi avut dreptate.
O să venim aici și săptămâna viitoare, nu-i așa?
Deoarece magazinul nu urma să se închidă decât peste cinci zile,
am profitat de acest timp ca să mă ocup de niște probleme urgente.
Prima problemă erau porcii.
Scroafele urmau să nască în două săptămâni.
Și, fiind îngrijorat că purceii din tura precedentă
au murit prin strivire...
S-a așezat pe tine?
Tocmai s-a așezat pe altul.
... am convocat o întâlnire cu cei care au proiectat adăposturile porcilor.
Am pierdut 14 porci
din 34.
Deci rata mortalității a fost mare.
Și m-am gândit
că purcelușii tind să așeze de-a lungul pereților.
Dar, când Scroafa Gigantică, pe care nu degeaba o cheamă „Gigantică”,
se întinde, capătă forma asta. Ăsta e spatele ei.
- Da. - Așa e.
Înțelegeți ce vreau să spun? Și i-a strivit.
Dar sunt mult mai îngrijorat...
Trebuie să o ții la distanță de pereții adăpostului.
Exact. Așa că mi-a venit o idee.
Ce ar fi dacă ar avea forma asta,
astfel încât purcelușii să se poată întinde aici, iar mama, acolo.
Dacă se întinde lângă perete...
Da.
... lor le mai rămâne niște... Nu vor fi striviți.
- Da. - În regulă.
Credeți că ar fi posibil?
Deci ai... Acesta este profilul lateral al adăpostului.
Ar fi un inel montat așa.
Și am putea monta un picior așa.
- Ca o șină. - Sau ceva de genul ăsta.
- Ca un disc. - Da.
Și se poate instala pe ce ai deja.
Asta ar fi minunat.
După ce au plecat cei doi,
m-am concentrat pe următorul meu plan de a exploata terenul necultivat.
Bambi.
În ultimii ani, Diddly Squat a fost invadată de căprioare,
și, deoarece acestea provoacă daune grave copacilor tineri,
autoritățile ne-au cerut nouă și altor proprietari
de terenuri și fermieri să reducem numărul exemplarelor.
Prin urmare, l-am contactat pe Hugh, un vânător din zonă,
care este și președinte al Deer Society.
În această țară, noi trebuie să gestionăm numărul căprioarelor,
și unul dintre rolurile noastre este să instruim oamenii
să se ocupe de căprioare într-un mod care respectă standardele de bunăstare.
Și adevărul este că populația de căprioare a devenit prea numeroasă.
- Da. Așa e. - Chiar așa e.
Oamenii plantează astfel de copaci.
- Da. - Și apoi căprioarele îi mănâncă.
Ideea este că,
dacă e să împuști o căprioară,
trebuie s-o faci din motive pertinente
și trebuie să te asiguri
că faci asta doar dacă ești convins
că poți s-o faci în cel mal blând mod posibil.
La fermă, Hugh mi-a arătat cum să asamblez o pușcă de vânătoare.
Ăsta o să fie cel mai bărbătesc lucru care s-a difuzat vreodată la TV.
După ce am asamblat arma, ne-am dus să tragem la țintă.
Cât de departe e ținta?
La vreo 80-90 de metri.
Nu, e mai departe. Zi la cameră că e mai departe!
- Scuze! - Ținta e la vreo 270 de metri?
Cel puțin. Și bate vântul foarte tare.
- Da. 270 de metri și vânt puternic. - O să fie greu să nimerești.
Abia pot să țin degetul sus pe vijelia asta.
În timp ce ne pregăteam pentru antrenament,
Hugh mi-a explicat mai multe despre buna gestionare a căprioarelor.
Unde există o suprapopulare de căprioare,
am văzut căprioare cu o greutate corporală
aflată mult sub media normală.
Când încep să fie administrate corect,
greutatea lor corporală crește.
Greutatea animalului?
Greutatea corpului e mai mică decât ar trebui.
Când populația este prea numeroasă,
se creează o problemă legată de bunăstare.
Trăim într-o lume ciudată,
având în vedere că avem o suprapopulare de căprioare.
Da.
Singurul mod realist
de a reduce numărul căprioarelor e cu pușca.
Și, dacă tot omori o căprioară, ai putea să o și mănânci.
- E stupid să n-o mănânci. - Clar. Da.
Sau o donezi la o școală sau spital,
- ... cum ai zis și tu. - Da.
Și, totuși,
dacă aș ucide o căprioară la televizor,
lumea ar lua-o razna,
deși avem numai motive pertinente.
- Nu e niciun motiv care să ne împiedice. - Da.
Provocarea e să le explici oamenilor de ce trebuie să se întâmple toate astea.
Face bine căprioarelor.
- Face bine copacilor. - Amândurora. Da.
- Și e mâncare gratis. - Exact.
Cred că, dacă ar exista o cale mai eficientă
de a gestiona populația de căprioare,
am adopta-o.
Apoi am trecut la treabă...
În regulă.
Am încărcat.
... țintind pătratele roșii de pe țintele de hârtie.
Bun. Poți să tragi.
Uită-te!
Presupun că ai țintit-o pe cea din stânga, nu pe cea din mijloc.
Am nimerit în centru.
Deci...
Ca să vedem că n-a fost o întâmplare...
- Da. - Mai nimerește-o dată!
Și chiar am nimerit-o.
O lovitură și mai bună.
Unde e?
Te-ai apropiat și mai mult de centru.
Acum în ce trag? În inima căprioarei?
Da, în discul portocaliu.
Acolo o să țintești mâine, când ieșim la vânătoare.
Măiculiță!
Acum vrei să tragi în muntiac?
Mă doare s-o spun, dar ai nimerit cinci din cinci.
- Am găsit ceva la care mă pricep! - A fost foarte bine.
În dimineața următoare, în zori,
eu și Robert De Niro am pornit în căutarea căprioarelor.
Acolo.
Problema este vântul.
Nu există.
Uite!
Glumești.
L-ai cumpărat de la magazin, nu?
Da.
Vânzătorul ți-a zis că îți arată de unde bate vântul.
Deci trebuie să ocolim acest colț în liniște
- ... și să ieșim la margine. - Bine.
Ne furișăm pe margine până la foișor.
TRĂNCĂNEALĂ VÂNĂTOREASCĂ PREA OPTIMISTĂ.
Facem mai puțin zgomot decât prin pădure.
În timp ce scanam perimetrul,
s-a ivit brusc o oportunitate.
Uite un cerb!
Acum.
Așteaptă!
Dacă vrei să tragi...
Nu, se uită direct la mine.
- Acum. Poți să-l împuști acum. - Da.
Bine, chiar e o lovitură ușoară.
Trage!
Bine, gata.
Bun. E bine acum.
Când vrei tu.
Da, îl văd.
Trage!
Intră în iarba înaltă.
Nu. Ne-a văzut.
Ne-a descoperit.
Domnul De Niro și cel mai ezitant vânător din lume
au continuat până când au ajuns la un observator.
Dacă stăm sus, nu ne văd și nu ne simt.
Serios?
Apoi, după o așteptare surprinzător de scurtă...
Îl văd.
Trage!
- E perfect. - Bun.
Vrea cineva un hotdog?
Desigur.
Vreau să-i gustați și să-mi spuneți cum vi se par.
Nu e cârnat vegan, nu?
- Nu, nu e vegan. - Super!
- Vă place? - E foarte bun.
Carnea e bună?
O mâncați pe Bambi.
Serios?
Bambi!
- Vânat. - Căprioară?
Vânat. Bravo lor!
Vânat, o carne extraordinar de bună.
E foarte bună.
- Vrei... Da. Ești american, nu? - Da. Sunt din Los Angeles.
- Mai vrei unul? - Nu e rău.
- Al doilea. - Da!
Am salvat niște copaci și, drept urmare,
le-am oferit oamenilor un prânz sănătos și ieftin,
ceea ce m-a făcut fericit.
Dar nu mai fericit ca în ziua următoare, când s-a închis din nou magazinul...
DIDDLY SQUAT MAGAZIN AGRICOL
... și am putut să continuăm lucrările pentru parcare.
Trebuie să pui o cupă mică pentru tranșee.
Lisa s-a dus direct la compactor.
Da, mă simt foarte bine.
Mă simt excelent.
Și Alan m-a pus pe mine să sap un șanț de drenaj.
Trebuie să fac în așa fel încât șenilele mele să încalece acest șanț,
ca să pot să sap în el.
Acum trebuie să-l întorc pe o parte. Cum să...
Aia s-a blocat. De ce s-a...
Nu, este...
După multe încercări...
Am făcut... Trebuie să-l turez mai tare.
... m-am așezat, în sfârșit, în poziția de săpat.
Așa!
Lăsați-mă în pace!
Alo?
Da?
Ce face?
De ce?
La naiba!
- Salut, frate! - Salut!
Bine. Vrei vestea proastă sau vestea proastă?
Vestea proastă?
Explodează cidrul.
Poftim?
Eu și Kaleb am plecat urgent să vedem
dacă Rick, berarul nostru, știa ce s-a întâmplat.
Deci...
Ai idee...
În primul rând, câte lăzi au fost afectate?
Despre câte sticle vorbim?
Mii.
Mii de sticle.
Rahat!
E grav. E foarte grav.
Cineva a fost rănit, din câte înțeleg.
În Derbyshire, nu?
Undeva, în Derbyshire, cineva s-a tăiat la deget.
Capacele se poate să nu fie suficient de bine strânse.
E posibil să fie un microorganism
- ... care mănâncă zahărul. - Deci e posibil
ca procesul de fermentație să continue în sticle,
chiar dacă au fost la date la vânzare.
Da, e foarte probabil.
Cred că e cea mai probabilă cauză.
Ai vreuna aici?
Pot să găsesc una imediat.
Dă-i drumul!
Apoi am deschis o sticlă,
ca să ne dăm seama ce avertisment să le dăm clienților noștri.
Deschide-o în găleată!
- Bine. Bag-o în găleată! - Da.
- Chiar trebuie să fii atât de precaut? - Eu aș fi. Da.
- Deci acum e sigur când... - E sigur.
La fundul sticlei e un sediment alb.
- Ar putea fi un cocktail... - Cred că se vede pe cameră.
Deci, Rick, acest sediment
indică faptul
că această sticlă a fost afectată?
- Da. - Da?
Da. Și conținutul devine exploziv
în funcție de cât zahăr au consumat
microorganismele care stau pe fundul sticlei.
Sedimentul de pe fund mănâncă zahărul?
Da. Devorează zahărul, făcând cidrul să fie sec.
- Un cidru mai sec decât ar trebui să fie. - Și îl transformă
- ... într-o grenadă. - Da.
BERE HAWKSTONE
„SĂ FIU AL NAIBII, CE BERE BUNĂ”
Apoi trebuia să trimitem un mesaj de avertizare către public
cât mai repede posibil.
Și, din moment ce nu aveam timp să contactăm o firmă de PR,
l-am formulat singur.
Până acum, am scris:
„Pe toți dracii!
„Am dat-o în bară rău de tot și, ca urmare,
„există o șansă minusculă ca sticlele noastre de Cidru Hawkstone...”
Și am scris „cidru” cu „C” mare.
„Și nu există niciun mod frumos de a spune asta... Să explodeze.
„Dacă pe capac scrie codul «L3160», goliți sticla sub apă
„și contactați-ne!
„Ne cerem scuze.”
- O să atragă atenția. - L-am postat pe Twitter.
E ca și cum ai ridica mâinile sus în biroul directorului și ai zice:
„Domnule, am fumat.”
Înainte să te fi prins.
Controversa cidrului ne-a luat din timpul prețios,
așa că m-am grăbit înapoi ca să continui să sap șanțuri.
Haide!
Pentru numele lui Dumnezeu!
Bine.
Da, sincer, o zi mai proastă nu se putea,
dar bine, ne vedem în jumătate de oră. Pa!
- Acum unde mergem? - La porci.
Au sosit inelele mele pentru porci.
Dar avem o mie de...
- Magazinul agricol, parcarea... - Știu.
- O să fie... - Știu, Kaleb,
dar au venit inelele pentru porci, așa că trebuie montate,
pentru că scroafele o să fete în vreo 20 de minute.
- Știi că mi-a patentat ideea? - Poftim?
A patentat această idee.
Și a numit-o Inelul lui Clarkson.
Inelele.
- Inelele au ajuns, da. - Au ajuns!
Sunt mai groase decât mă așteptam.
Bună, scroafo! E Scroafa Gigantică.
Bună, Scroafă Gigantică!
Ce mai faci, dragă?
Deci scroafa mamă e în...
E înăuntru.
Și porcușorul...
În spate au o zonă de siguranță generoasă, de dimensiunea unui purcel.
- Ești impresionat? - Chiar arată bine.
- Trebuie să le băgăm în... - Vă ajut?
Avem o parcare de construit.
A intrat.
Stai puțin!
Acum trebuie ridicat puțin. Super!
Minunat!
- Gata. - Sper să funcționeze.
Bine. Mulțumim.
- Mulțumesc mult. - Baftă cu a doua tură!
- Cu plăcere. - De data asta, abia aștept!
Data trecută a fost deprimant.
După ce am instalat inelele pentru porci, am intrat pe social media și, desigur,
o parte dintre cumpărătorii cidrului nostru ne-au împărtășit părerile lor.
Ce a mai rămas din cidrul Hawkstone...
Cidru exploziv?
Urmează lansarea vestelor Hawkstone
Aveți mare grijă.
Nu e o glumă.
... Kaleb! Mersi frumos.
Doamne...
Avertismentul meu a ajuns și la știrile de seară.
ȘTIRILE ITV MERIDIAN
Ferma lui Jeremy Clarkson din Oxfordshire a retras o parte dintre sticlele de cidru,
avertizând că acestea ar putea exploda.
Îi sfătuiește pe toți cei care le-au cumpărat
să le deschidă sub apă și să tragă...
DIDDLY SQUAT MAGAZIN AGRICOL - AICI
A fost prezentat alături de celelalte știri importante ale zilei.
În această după-amiază, niște marionete uriașe au mărșăluit pe strada Gosport.
Farrah, vulpea mecanică de cinci metri înălțime,
s-a plimbat prin oraș împreună cu...
După ce am fost distrași atât, era inevitabil ca, la sfârșitul zilei,
parcarea tot să nu fie gata.
Continuă!
Încă e gros. Trebuie să fie foarte subțire.
Așa că am decis să continuăm în ziua următoare,
chiar dacă magazinul urma să fie deschis.
Așa.
În dimineața următoare, eu și Lisa ne-am dus acolo
și am discutat pe drum despre cât de mult îi plăcea să construiască parcarea.
Tu ești irlandeză, iar eu nu... Nu vreau să încurajez stereotipurile,
dar ai în sânge să...
Dacă-mi spui „Liam”, o să lucrez cu utilajele.
Vreau să fiu un constructor irlandez pe nume Liam.
- M-ar face fericită. - Bine.
- Deci asta... - La naiba!
Ce e?
Parcarea e plină.
La naiba!
Nu le-ai spus copiilor să nu lase oamenii să parcheze?
Nu, nu m-am gândit la asta.
Fir-ar să fie!
E foarte dificil să construiești o parcare când e folosită pe post de parcare.
Bună dimineața!
Știu.
Cum o să facem asta?
Nu... Bună întrebare...
- El tocmai a parcat, uite! - Incredibil!
- Uite! - Ce a fost în mintea celor de la magazin?
Către cei care au parcat aici, eu trebuie să împrăștii pietriș.
Deci vă rog să mutați mașinile în cealaltă parcare.
Aveți cinci minute la dispoziție.
Altfel, ne apucăm de treabă, și mașinile voastre vor fi victime colaterale.
Oameni buni!
A mai parcat cineva aici?
Pe bune?
Atunci, de unde au apărut mașinile astea?
Ce-i asta?
Nu știu. Cineva tocmai a venit cu ea.
- N-are legătură cu noi? - Nu, n-are legătură cu noi.
Eu nu voiam decât să plece,
dar Alan a devenit imediat interesat.
- Cu ce te ocupi? - Cu aerarea.
Săpăm la un metru adâncime, introducem aer cu o presiune de 20 de bari,
apoi injectăm alge, ca să nu nu dispară în pământ.
Ne ocupăm de Palatul Buckingham, de grădinile regale.
- Bine. - Lucrăm peste tot.
Am înțeles cuvintele „Palat” și „Buckingham”,
dar n-am înțeles nimic din celelalte.
Avem un strat de argilă de doi metri. Ce poți să faci?
Argila nu e o problemă. Am lucrat peste tot cu argilă.
Cum aerezi argila? Cum faci asta?
Avem dovada că funcționează. Vedeți fisurile...
Alan a spus că ar trebui să-l rog pe om să revină mai târziu, în ziua respectivă.
Pot să vă las o carte de vizită?
- E în regulă? - Da.
Așa că, fără să știu de ce, l-am chemat.
Super! Mersi pentru cartea de vizită.
Dacă nu vă supărați, puteți muta mașina? Avem de lucru la parcare.
Bună dimineața!
Scuze, trebuie să lucrăm la parcare.
A mai parcat cineva aici? Nu, tu ai parcat jos. Mai e cineva?
Cum nu puteam să ne apucăm de treabă până când Lisa nu elibera parcarea,
m-am dus să văd ce mai fac noii saci cu ciuperci.
De ce îmi faci asta?
O să intru din nou în mica mea groapă fungică de bani.
Asta e îngrijorător.
Pare mucegai.
Chiar e mucegai. Uitați!
Și ăsta e mucegai.
Mucegai.
Ăsta are mucegai. Uitați!
E mucegăit.
Nu!
Deci, chiar dacă am dezinfectat acest spațiu
înainte să aducem noii saci,
e clar că a mai rămas de la cultura precedentă.
La naiba!
Și aceste este ventilatorul
care circulă aerul ca să împiedice apariția mucegaiului.
Vai de capul meu!
Uitați-vă aici!
Dumnezeule!
Mi-e rău.
Ce duhoare!
După ce am îndepărtat produsele contaminate,
am evaluat daunele totale.
Aici am 68 de saci
distruși și plini de mucegai.
Și 68 de saci înmulțit cu 17
înseamnă o pierdere de 1.156 de lire.
În plus, fiecare sac ar fi produs
în medie două kilograme de ciuperci,
pe care le-aș fi vândut cu 16 de lire... Deci asta înseamnă 32 de lire.
Deci acesta este un dezastru financiar.
Am o zi groaznică!
Nu pot să las asta să ajungă în natură.
Ce naiba fac...
Am decis că singura soluție pentru țeava contaminată
era să mă inspir din filmul Băieți buni.
Bun. Am trecut prin stratul superior, am ajuns la argilă.
Nu o s-o îngrop până când nu o să văd acoperișul
Operei din Sydney.
Var nestins.
Habar n-am ce face, dar am văzut că Joe Pesci a folosit așa ceva.
Ca să fim siguri, am îngropat și filtrul mucegăit
la doi kilometri distanță.
Drăcia dracului!
Lumea e în siguranță datorită mie.
Până am îngropat echipamentul,
am făcut un duș, mi-am dezinfectat părul și mi-am schimbat hainele,
s-a întors omul cu mașinăria imposibil de înțeles...
și s-a apucat de treabă.
La început, am crezut că fac un foraj hidraulic.
Dar, în cele din urmă, mi-a picat fisa.
Au săpat o gaură acolo,
au injectat aer în ea
și au creat fisuri de șase metri
în rocă.
Apoi au umplut-o cu alge ca să le mențină deschise.
Apoi apa se va scurge prin argilă nu doar azi, ci pentru totdeauna.
Pentru că asta a fost...
Inundațiile de aici au fost problema vieții noastre.
- Ce a sărit! - E nucleul, o să-l mențină deschis.
- Ce demență! - E minunat. Să te uiți din nou!
Pot să fac eu?
Fii atent!
După ce s-a terminat inserția algelor,
Kaleb s-a dus să facă un accident.
A spart geamul!
Nătărăule!
Ce mama naibii?
Voi ați văzut?
- Nu, am auzit. - Am auzit.
Incredibil!
Apoi ne-am bătut joc unul de altul pentru o vreme.
De ce nu o arunci așa? Uite cum face Alan!
- Da? Privește! - Ești gata?
- Fă așa! - Bine, să-ți arăt ceva.
Ești gata?
- Geam. - Ce tăntălău!
Ce tăntălău!
Până când am terminat parcarea Diddly Squat cu preț redus.
Am lucrat destul de bine în echipă.
Da.
Nu e rău.
A doua zi, l-am dus pe Gerald acasă după muncă,
iar, pe drum,
am fost pus la curent cu toate bârfele locale.
Am văzut că Nate și-a luat-o în freză.
Și-a pus drăcia aia de Botox în nas și-n obraji,
și toate porcăriile astea.
Știu. Da.
- Locuiește pe aici. - Da, știu.
Cine are drujbă să se ducă acolo.
Poate să i le taie, și tot ar mai avea.
Da.
Asta e diferența cu Simon.
Fiindcă poate să curețe iar terenul.
- Ești pe drum. Da. - Știu. Nici eu.
După ce l-am lăsat acasă, m-am dus să iau caprele.
Pentru că m-am gândit la un nou plan de afaceri.
Am cumpărat caprele ca să curețe mărăcinii
pe care nu puteam să-i curăț cu utilajul, fiindcă locul era prea abrupt.
E chiar aici, la baza dealului.
Dar încă nu sunt destul de mari ca să facă asta.
Deci, ce ziceți de planul ăsta?
Le închiriez.
Au devenit capre Avis.
O să meargă la fermele vecine ca să curețe
mărăcini și altele și o să fac bani cu ele.
Apoi o să crească, după care, la anul,
le pun acolo și o să-i dea gata.
CHADLINGTON VĂ RUGĂM SĂ CONDUCEȚI ÎNCET
Primul meu client a fost un prieten care deține un mic teren lângă al meu.
Mereu e puțin jenant,
fiindcă eu credeam că porțiunea asta de teren era a mea.
Dar nu este.
Dar a trebuit să trec pe aici ca să mă întâlnesc cu agentul prietenului meu.
Am întârziat puțin.
E cineva?
Salut!
Ce cauți aici?
Păi... lucrez și pentru clientul de aici.
Poftim?
Tu ai fost?
Deci...
Cum o să negociem prețul, atunci?
Îmi dau seama că e un mic conflict de interese.
Unul mic?
Deci, cât? Bun, Charlie.
- Cât o să-mi plătească... - Depinde...
... proprietarul anonim al terenului pentru capre?
Să te plătească pe tine?
Uite ce iarbă frumoasă!
Atâta verdeață, atâta valoare așternută în fața ochilor!
Ce-ar fi dacă nu plătește nimeni nimic?
Nu sunt de acord.
Treci peste gardul ăsta!
Cât?
Nu e prea valoros terenul ăsta, nu?
Adică... e doar o grămadă de... Nu e niciun strop de valoare acolo.
- E doar... - Nu, deloc.
- Cu cât ar trebui să mă plătească? - Ar trebui să te plătească
cu cinci sau șase penny pe zi pe capră.
- Penny? - Da. Pe zi pe capră. Se adună.
Douăzeci... Nu.
Nu cred că putem accepta așa ceva.
- E o situație ridicolă. - Cred că...
- Care-i faza? - Din fericire, am...
Din fericire, e cam...
Avantajul este
că turma o să mănânce arbuștii invazivi.
- Porumbarul. - Da.
- Pentru că... - Treci la subiect!
Creează o pajiște cu flori sălbatice mai bună.
- De partea cui ești acum? - De a ta.
În regulă.
- Deci, de fapt... - Deci îi creez o pajiște mai bună.
- Da. Înseamnă că e plătit mai mult... - Și plătește cinci penny pe capră,
adică 29 de capre.
Douăsprezece săptămâni?
- 121 de lire. - S-a făcut.
Haideți, caprelor!
În momentul de față, cele 121 de lire erau binevenite.
Pentru că, în universul ciupercilor,
venitul meu a fost afectat puternic de mucegai.
În mod enervant, asta însemna că afacerea Lisei cu coama leului
a devenit dintr-odată foarte importantă.
Deci sunt 200... Sau erau 20 de grame?
Da, punem 20 de grame pe pungă. Deci, în...
Astăzi trebuia să primim rezultatele mostrei pe care am trimis-o.
Și, presupunând că totul urma să fie bine,
Lisa avea pregătite câteva kilograme de pudră.
Iat-o!
„Praful special de ciuperci al lui Jeremy.”
Dar de ce îl vinzi dacă nu crezi în el?
Nu cred în el.
Dar știi cât o să câștigăm.
Cu cât vinzi punguța?
Cu nouă lire.
Și îți ajunge pentru zece cești de cafea.
Stai să-mi iau...
Am reușit.
Îmi dai ochelarii?
Dar, dacă am crește ciuperci normale...
Doamne, ce orb ești!
„Au... Lisa, am primit mostrele.
„N-au trecut testul.”
Stai puțin...
„Am primit mostrele.
„Indică faptul că ori calitatea ciupercilor n-a fost cea mai bună,
„ori n-au fost curățate corespunzător înainte de procesul de uscare.
„Trebuie să adoptați standardele de igienă pentru curățare
„în timpul pregătirii produsului,
„adică spălat pe mâini, igienizarea recipientelor.”
„Dacă acest produs va fi pus la vânzare,
„va trebui să revizuiți procesul de pregătire de mai sus.”
Întrebai despre diferitele culori. Cred că asta e.
Cred că e din cauza exteriorului pe care l-am tăiat când le-am uscat. Îmi pare rău.
Fir-ar să fie! Ce enervant e!
Și asta e doar o parte din tot ce am făcut.
Ne-am chinuit atât de mult și n-au trecut testul.
- Știu. - Deci niciuna nu e bună.
Problema cu ciupercile a fost o lovitură dură, mai ales acum, în august.
Pentru că ne apropiam de sfârșitul anului agricol.
Și, prin urmare, încheierea concursului
PROFIT GEM - MIERE - PORCI - VETERINAR
dintre mine și Kaleb.
- Și a trebuit să închiriezi un vier. - Nu mai spune lucruri!
Am încercat tot ce am putut ca să fac bani din partea necultivată a fermei.
Da!
Unele idei au funcționat.
- Nu cred! - Ba să crezi!
SUCUL LUI JEREMY GEM DE MURE
Să fiu al naibii!
E incredibil.
Nu-i așa că-s cei mai tari?
- Mulți cârnați. - Dumnezeule!
CÂRNAȚI
Cât o să ajute la partea mea grafic!
Și altele, nu.
Bună!
La naiba!
Dar urma să aflăm în curând cum arată calculele.
Fiindcă, la momentul recoltării, atenția se va muta de la mine...
JEREMY - 33.799,21 ♪
KALEB - 101.905,75 ♪
la Kaleb și recoltele lui.
DATA VIITOARE
E ca dracu'. Nu se usucă deloc.
Gata.
- E un sfert plin. - Asta e tot?
Dumnezeule!
Uite ce mare e ăla!
Subtitrarea: Valeriu Cosa
Redactor: Robert Ciubotaru