KAPITEL 21 HEALING
Det var nu tidligt i april.
Og efter al elendigheden med de døde smågrise
gav forårets ankomst alle et tiltrængt løft.
- Se, det er dejligt. - Ja.
Grisebasser!
Vi kunne nu også vende tilbage til at plante og dyrke og lave mad.
Så jeg satte fut i Lamboen,
fordi jeg havde fået endnu en hjernebølge om at opdyrke det uopdyrkede.
Over hele gården er der bidder af jord som denne,
en hektar her, to der og så videre,
hvor jeg i løbet af årene mest har dyrket majs,
hvilket er herligt for sangfugle.
Det er god mad til dem og et sted, hvor de kan gemme sig.
Det har også været nyttigt for fasanerne, som jeg opdrætter
til at skyde til jul, men glem nu det.
Men i stedet for majs
vil jeg nu plante
sennep.
Stadig godt for fuglene.
De spiser det og gemmer sig i det.
Og så kan jeg lave den til engelsk sennep,
som jeg kan sælge i butikken
og i burgervognen som tilbehør til mit svinekød.
Ifølge min matematik vil det her lille område
give 40.000 krukker sennep.
Det eneste problem med det er,
at hver eneste smule matematik,
som jeg har udregnet de sidste fire år, er forkert.
I mellemtiden havde Kaleb travlt på en af de andre marker,
da jorden endelig var tør nok til, at han kunne så sin durumhvede.
Så vinterhvede koster omkring £340 pr. ton i øjeblikket,
hvilket er jeres brød og dej osv.
Men hveden er en forårsafgrøde.
Og det er dybest set pasta, og den er £500 værd.
Så der er en stor forskel på de to.
Jeg er nok en måned forsinket grundet regnen i marts.
Det blev ved og ved.
Jeg håber og krydser fingre for,
at det ikke påvirker udbyttet, og det vil være fint.
Det er sjovt, ikke? At køre traktor igen.
Jo, jeg kan godt lide det.
Og op med den.
Og ned med den.
Jeg husker bare mine første forsøg
på at dyrke for fire år siden.
Se mig nu.
Jeg lærer.
Men næste dag, da jeg vendte tilbage for at plante sennepsfrø...
Okay, jeg rillesår sennep.
Det er det, jeg gør.
...oplevede jeg min største irritation.
Pis.
Jeg kan slet ikke se min markør.
Hvordan fanden skal jeg...
Som jeg har forklaret det en million gange før,
denne lille metalbille, som jeg slæber med,
er tre meter til venstre for traktoren.
Så når jeg vender og kommer tilbage, hvis jeg holder mærket
centreret på motoren, ved jeg, jeg er tre meter fra, hvor jeg har sået.
Problemet er, at den ikke rigtig sætter et mærke.
Jeg gætter, hvor jeg har sået. Jeg aner det ikke.
Det hele var svært og irriterende.
Men i det mindste gav tid i traktoren mig mulighed for
at finde nye måder at opdyrke det uopdyrkede.
Snart fik jeg en hjernebølge, som jeg ville dele med Charlie.
Svampe.
Okay. Godt.
Hvorfor? Vi har meget at se til.
Ja, vi har meget at se til, men det her er utrolig nemt.
Jeg har undersøgt det og lavet en forretningsplan.
En forretningsplan?
Du køber 200 blokke... De er ligesom poser.
- Vækstposer. - I bund og grund.
Og første gang de vokser...
På to uger vil vi have 1,2 kilo svampe.
Ja.
Som vi kan sælge for £24 pr. kg, hvis de er østershatte.
Og så den første plukning. Fortjenesten.
- Hvad er den førte plukning? - To uger.
Den første vækstperiode?
- Første vækstperiode. To uger. - To uger.
£3.620.
Okay. Det er imponerende.
- Imponerende. - Det er for imponerende.
Det er minus prisen
- på vækstposerne. - Ja.
De indeholder allerede svampesporerne, formoder jeg.
- Ja. - Anden plukning...
Så man får mere end én høst?
Anden gang får man kun 350 gram per pose.
Så det går ned fra 1,2 til 350 gram.
Men du behøver ikke købe posen igen.
Fortjenesten falder fra 3.620 til 2.135.
Okay.
- Ja, jeg er med. - Den er stadig ret god.
Så det er 5.700...
Og så får man en tredje plukning, £2.100.
Og så er poserne færdige.
- Og du udskifter dem med 200 andre poser. - Ja.
- Blokke. - Ja.
- Så omkring £8.000. - Ja.
Kræver det strøm?
Ja. Bare lidt til en lille varmemaskine.
Ja, men det kræver ikke meget,
- men kabler er dyre. - Ja.
Og hvem skal gøre...
- Vil du plukke dem? - Ja.
- Hvor sælger du dem? - I butikken.
- Du £8000 i profit, men... - Ja, hylder af træ.
- Jeg får Alan til... - Så omkostninger.
Selvfølgelig er der omkostninger.
En kondensvifte, £40. Udtagsvifte, måske £100.
- Vækstlys, £60. - Ja.
- Ultralydskondensmaskine, 160. - Ja.
Vandsuger til rengøring, £95.
- I alt £455. - Hvilket er genialt.
Men de kører på elektricitet, som du ikke har der.
Men jeg kan faktisk godt lide idéen.
- Kan du? - Den er ret god.
Hvis du ser mine udregninger...
Det gør jeg ikke. Jeg er ikke matematiklærer.
- Jeg... - Jeg er bare ved at blive bedre
til at planlægge omkostningerne, før jeg gør noget,
- i stedet for at regne bagefter. - Ja.
Efter svampemødet
insisterede Charlie på at registrere grisefødslerne
hos regeringens grisepoliti.
FØDSLER
Og det betød, at hele Diddly Squats matematikhold blev sat i sving.
Hvor mange smågrise døde?
- To fra den første. - Tre fra den første.
- Tre. - Nej, hun fødte ti.
- Fem. - Fem.
Den anden so fik ti, men satte sig på to.
Men der er kun syv tilbage.
- Er det ikke otte? - Jo, jeg talte otte forleden.
Vi bliver aldrig færdige.
Det har taget en time, og vi har registreret én.
To.
Ja.
Desværre måtte jeg gå tidligt fra matematiktimen,
fordi jeg havde planlagt at vise Alan, bygherren,
det sted, jeg havde øremærket til min svampeoperation.
Nå, svampeproduktion.
Der er et sted, som man ikke kan se.
- Nej. - Det er vist det gamle
pumpehus til gården.
- Ja! - For 150 år siden.
Det er en victoriansk pumpestation.
- Den er let at reparere. - Pis.
Ikke en bøn.
Og det perfekte sted til svampedyrkning.
- Nej. - Hvad mener du med nej?
Det er farligt.
- Hvad er farligt? - Det styrter ned over nogen.
Nej.
Så hop på det.
Den gamle bue, og der er jord på toppen.
Hvis nogen lægger vægt på den, kollapser den bare.
Det kan vi ikke.
Er du bekendt med Brunels Maidenhead Bridge?
Hvem?
Se nu, den er rådden.
- Ja, men... - Ikke trække ting af.
Den kollapser snart og ender i bækken.
Se på alle de buer i katedraler fra det 12. århundrede.
Se alt det lort overalt.
- Jeg kan sagtens. - Ja.
Det kommer til at koste en formue.
- Jeg har aldrig hørt sådan negativitet. - Pis af.
Vi kan dyrke svampe for evigt uden at tjene noget.
- Okay, så kom da. - Beklager, chef.
Så tog jeg ham med til reservestedet.
En underjordisk bunker i gårdens øverste ende
på land, der engang var en flyveplads.
Jeg tror, det er et beskyttelsesrum.
Det var en amerikansk bombebase under krigen.
Vi må se. Jeg siger...
Men nu bliver det et svampeanlæg.
- Hør... - Problemet er,
at sikkerheden skal øges.
- Hvor er Gerald? - Jeg sætter...
Ja, han får det bedre.
Ja, han gør.
- Fordi han får strålebehandling. - Ja.
Vi skal bruge lys.
- Er det beton? - Ja, det er beton.
- Du kan se afstivningerne. - Ja.
- De har overdrevet. - Ja.
- Betonen er så tyk. - Ja.
Det er tydeligvis meget større end pumpehuset.
Nem adgang.
Vi behøver ikke tilladelse under jorden.
Det er ikke store penge, vel?
- Det ved jeg ikke. - Nej.
- Hvad er ikke store penge? Groft?
Det gør han altid mod mig.
Forsvind.
Det er en af de ting, det er normalt
at spørge en håndværker, hvor meget noget...
Jeg har kigget på det i to minutter.
Vi kan gøre det for under 10.000.
- Det er et røverkøb. - Det ville være godt.
Ja, vi kunne klare det på en uge.
- Jeg har aldrig hørt... - Ja, vi vil have dig op og køre.
"Jeg gør det på en uge og for under 10.000." Det har ingen hørt.
Når jeg begynder at arbejde, kan du reklamere for dem i butikken.
Så hurtig er jeg.
Mens Alan hentede forsyninger,
begyndte jeg at arbejde på en ny hjernebølge.
Nælder.
Skoven var bogstaveligt talt dækket af dem.
Jeg besluttede, de kunne bruges til suppe.
- Hej, Luka. - Hvordan går det?
Luka er Diddly Squats schweizerkniv.
Han er racerkører, arbejder i gårdbutikken
og kommer fra et berømt irsk madlavningsdynasti.
Nå, brændenældesuppe. Luka har faktisk lavet noget til mig.
- Hvornår var det, i fjor? - Ja.
Den er det bedste, jeg har puttet i munden.
Den var mageløs.
Alle ingredienserne er her. Kartofler, løg har vi.
Hvad mangler du mere?
Så vi har brændenælder. Vi har løg, vi har kartofler.
Salt, peber, kyllingekød, fløde og smør.
- Er det alt? - Ja.
Da Luka var færdig med maden,
havde jeg brug for en med en sofistikeret gane til at smage den.
- Og du har aldrig spist brændenældesuppe? - Aldrig.
Se lige farven. Den er helt utrolig.
Det er en god, tyk suppe.
Surdejsbrød ville passe godt til.
Gud, den er god.
Den er rigtig god, ikke?
Du kan lave mad, mand.
Og det sjove er, ingen ved, hvordan en brændenælde smager.
- Hvordan smager den? - Ja.
Men du ved, det er nælder.
Eftersmagen burde smage lidt af nælder.
Den er skøn.
Du sælger den i butikken.
Det eneste, der bekymrer mig nu, er bestyrelsen.
Hvis du laver meget...
Vi skal have det i butikken.
- Det bliver vores næste store ting. - Ja.
Jeg sprøjter dem, så du ikke kan.
Nej, du gør ej.
Efter smagningen lånte jeg noget seriøst høste-ildkraft
og kørte ud i skoven.
Jeg fandt den her, som bruges til at høste te.
Det er dybest set en hækkeklipper.
Det er en vifte, der blæser bladene ned i posen,
og hvis der kommer et rumvæsen,
kan jeg lave en Sigourney Weaver.
Nå.
Jeg høster.
Åh nej.
Jeg har høstet min egen sæk.
Det var helt klart ikke meningen.
Du godeste.
Gud, jeg fik den i ansigtet.
Jeg sidder fast i et træ, og min taske sidder fast i...
For helvede.
Pis.
For fanden.
Jeg blev ved, indtil min gamle krop ikke kunne mere.
Min ryg.
Og så tog jeg tilbage til gården med mit bytte.
Dejligt, hundredvis af dem.
...hvor det viste sig, der var et problem.
Luka sagde, han kun ville have unge, søde brændenælder,
men det notat havde min maskine ikke fået.
Jeg tror, den har høstet græs, brombær, træer, bygninger.
Den bedste måde at plukke brændenælder på
er et par drenge fra butikken.
Tror du, drengene i butikken ville plukke nælder?
Ja, helt sikkert.
- For £8,50 i timen. - Men det fører mig til omkostningen.
For at lave 200 glas
skal vi bruge £38 på smør.
Okay.
-£77 på fløde. - Ja.
Brændenælderne er gratis, men de...
Men ikke hvis jeg skal betale nogen for at plukke dem.
Kartofler koster £6,40.
Fond, som vi købte i supermarkedet, £67.
Og beholderne koster £120. Etiketterne koster £50.
Jeg tror, vi kan sælge dem for £5 stykket.
- Sagtens. - Tror du?
I den grad.
Desværre, før vi fik en chance for at færdiggøre beregningerne,
dukkede Hr. Regelfast op.
Hej.
...for at give sit sædvanlige bidrag.
Har han sit miljøcertifikat?
- Luka? - Ja.
Har du dit miljøcertifikat?
- Certifikat. - Certifikat?
Ja, ja.
- Det lød som et nej. - Det er næsten, som Lisa sagde ja.
Lærer I at sige "ja, ja" i Irland,
- når I mener nej? - Ja, ja.
Jeg er overbevist om, at folk i Irland bliver undervist i,
at når nogen stiller et spørgsmål, og svaret er nej, så sig ja,
- men to gange. "Ja, ja." - To gange.
- Har du det faktisk? - Ja, ja.
- Ja. Nej, hjemme på... - Ja, nej. Okay.
Der er en variation på temaet.
Hvad er der i din suppe?
Smør, fløde?
- Vi skal øve os... - Godt.
Så skal der et "bedst før"-mærke på.
Ja.
- Det har du ikke tænkt på, vel? - Ja, ja.
Ja. Nej. Ja, ja. Jeg lærer.
Jeg overlod suppeoperationen til Luka
og tog ud på hvede- og bønnemarken for at lave kemi
med Andy Cato.
Det er en brixtest.
Som vil måle mængden af sukker i den plante, vi tester.
Så det vi skal, er at samle nogle blade
i en hvidløgspresser,
klemme væske ud på linsen og se, hvad der står.
Vil du prøve?
Da jeg ville være bonde, tænkte jeg aldrig:
"Jeg skal bruge en hvidløgspresser og et mikroskop."
Tag nogle blade. Flere end du tror.
Okay.
Sådan.
- Ligesom i skolen. - Hver dag er en skoledag.
Så kig mod solen igennem den.
Og du skulle se et blåt og et hvidt stykke.
- Lige over fem. Seks? - Seks?
Det brixniveau betyder,
at planterne ikke får næring nok.
Vi laver en safttest, som er som en blodprøve for en plante.
Og pointen er tydeligvis ikke bare at gå efter de flotte.
Gå i en lige linje og pluk dem.
Forstået.
Okay.
Jeg tager dem med på laboratoriet.
Da prøverne kom tilbage,
var jeg ude og filme igen til The Grand Tour.
Så Charlie og Kaleb måtte diskutere resultatet med Andy.
Testresultaterne...
Afsløringen.
Blå er godt, grøn er godt, rød er skidt.
- Magnesium. - Magnesium.
Så for at få afgrøderne...
- Afbalanceret. - ...ja,
skal de have magnesium.
Det kan vi heldigvis gøre i en meget simpel form.
- Epsomsalte. - Salt.
- Badesalt. - Badesalt, bogstaveligt.
Men jeg troede ikke, der skulle noget på,
- og den skulle være i fred. - Nej.
Nej, vi kan ikke bare håbe,
at jorden er på et punkt,
hvor den kan give afgrøden alt.
Og når der mangler ting,
bruger vi et naturligt ernæringsprodukt, såsom badesalt i dette tilfælde,
- for at rette op på det. - Ja.
Jeg er ikke sikker på, at han forstod det,
ud fra mængden af brok, mens han spredte saltet.
Min hvede ser bedre ud.
Hvorfor er den plettet?
De er virkelig grønne, og så...
Den er tynd der.
Brokkeriet fortsatte, selv efter han var færdig.
Okay.
Han siger til mig, en landmand, hvad jeg skal gøre,
og til dig. Jeg siger ikke til ham,
at han skal bruge en guitar i sin sang.
Det siger han ikke.
Jeg tror, han giver os baggrunden for sine ideer,
- og hvordan de vil dyrke ting. - Det er irriterende.
Fordi det er en ny at gøre tingene på?
Jeg kan ikke lide forandring.
Det kan ingen landmænd.
Jeg hader den her mark nu.
Da jeg kom tilbage fra min filmtur,
besluttede jeg, at vi skulle reparere dæmningen.
Og for at stoppe det sædvanlige skænderi om det,
sagde Kaleb og jeg, at vi skulle skifte.
- Husk nu, at når du tager den på... - Ja?
- ...er vi byggearbejdere. - Ikke landmænd.
Så nu er jeg i sikkerhed.
Vil du have en kop te?
Tepause?
Ja, klokken er ti. Te.
Okay.
Okay, tepause. Og hvad så?
Vi ruller en smøg.
Og så endnu en tepause, når vi ryger den?
Nej, du må ikke ryge cigaretten i din tepause.
Drik din te, og ryg under arbejdet.
Så alle i byggebranchen bliver vrede over det her.
De vil nok forstå det.
Jeg tror, de ved præcis, hvad de laver.
Første job var at flytte ler til siden af dæmningen.
Du godeste.
Hvad?
Der røg en lille smule ler i.
En smule?
Det må vi hellere diskutere...
Over en kop te.
Hvem møder vi i morgen? Er det West Brom? Nej.
- Hvem, Chelsea? - Nej, Brentford.
Den taber du.
Det ved jeg. Jeg tror, vi kan rykke ned.
Jeg tror, vi møder Wrexham på vej den anden vej.
Så spil med. Gå efter Ryan Reynolds' berømmelse.
Vi skal møde Chadlington nu.
Jeg var faktisk med ham på pubben lørdag aften.
- De vandt i lørdags. - Der kom en fyr og sagde:
"Jeg kan slå dig i armlægning."
- Ja. - Virkelig? Han sagde: "Jeg slår dig."
- Du vandt. - Jeg sagde: "Hvis jeg vinder,
"giver du en fadøl. Hvis jeg slår dig, giver jeg én."
- Ja. - Han sagde: "Okay."
Jeg kender en, der giftede sig med sin stedmors søster,
hvilket vist gjorde ham til sin egen onkel.
Ja. Han blev sin egen onkel.
- Færdig? - Ja.
Vi ruller en smøg.
Næste job var at sætte laseren op for at få de rette niveauer
- og så fjerne røret... - Nej.
...så vi kunne pakke leret.
Jeps.
Men før vi kunne gøre det,
måtte vi reducere vandstanden i dammen.
Problemet vi har, er, at det er overløbsrøret,
som I kan se der, og det er tydeligvis blokeret,
fordi der dårligt kommer noget ud af den anden ende.
Hvis vi kan få det tømt med nogle stænger,
vil det tage meget af vandet,
hvilket vil reducere mængden af vand, der kommer gennem dæmningen.
Det betød, at Kaleb måtte i en ny dragt.
Det er dybt.
- Det er bare sylt. - Det er dybt.
Der er kun to meter dybt.
Jeg troede ikke, jeg ville lave kloakarbejde.
Sådan. Løber det hurtigere?
Nej, det har ikke gjort nogen forskel. Der er stadig en blokering.
Vi prøvede at fjerne det fra den anden ende.
Men det virkede heller ikke.
Nej.
Så vi kunne kun gøre én ting.
Hvad hvis vi sprøjtede en brandslukker derned?
Det vil da ikke fungere.
Det kunne øge trykket enormt, ikke?
Men ikke en brandslukker.
Kan du huske den pumpe, jeg købte til at vande...
Ved ørredsøen?
Ja, ved ørredsøen.
Jeg købte den pumpe, som var ubrugelig.
- Den var for kraftig. - Ja.
Hvis vi sprøjtede den derned, ville den blæse alt ud.
Ja.
Hvis man bare tager et øjeblik over en kop te...
Vi har nok drukket 18 i dag.
Stik den derned.
- For helvede. - Godt.
Lort.
Tag den af, og lad luften slippe ud,
så kan jeg fjerne den.
- Hvad med at jeg gør... - Den lille møtrik.
For helvede da.
Lad os prøve igen.
Nej!
Jeg kan ikke.
Jeg tror ikke, vi kan gøre noget.
Nej.
Så i dag har vi opnået...
...intet.
Få mig ud af de her.
Nej, vi har bevæget os baglæns.
Vi har fjernet det store, sorte rør fra grøften...
...og lagt det der.
Hvad er klokken?
Fem, halv seks.
Jøsses. Og så arbejder vi stadig.
- God pointe. - Vi skulle være gået for tre timer siden.
Så lad os gå.
Den næste dag blev Kaleb og jeg landmænd igen
og gik en afgrødetur på en af bygmarkerne.
Alt det her...
- Ja. - ...bliver til øl.
Det ser godt ud i år, ikke?
Hvor mange hektar forårsbyg har vi plantet?
Her får vi sikkert omkring 300 tons.
Så 300 tons forårsbyg.
Hvor meget øl giver det?
Meget.
Hvor kommer den fra?
Aner det ikke. Men den vil ikke være der.
- Nej. - Vil du bære den ud?
- Hvis den rammer tærskeren... - Ja.
Vores kælesten. Min hedder Ronald.
Min hedder Donald.
Nå, men...
Hvad?
Du har misset noget igen.
Ja, det er lidt tyndere, men...
Jeg troede, at efter i fjor...
Hold nu op!
Det er 60 store Hawkstone-fadøl, vi går glip af.
Du skal nødig snakke.
- Hvad? - Det kan du ikke sige.
- Hvorfor? - Har du set Louse?
- Ikke for nylig. - Så lad os gå derop.
Du er fri, sten.
Kaleb tog mig med til Louse, hvor jeg havde sået min sennep.
Og lod mig høre.
- Du begyndte at så her. - Ja.
Her, ikke? Flotte linjer.
Ja. Smukke.
Man kan se, at der kommer sennep op.
- Ja. - Og så kommer du her.
Total forbier, men lige meget, bare bliv ved.
Smukke linjer der, se.
Se, en forbier til.
Og så, for fanden. Det var også en forbier.
Hvad er pointen med at så der?
Det er de skide arme, der kommer ud.
En ørentvist ville efterlade et mere mærkbart spor,
hvis den gik på marken.
Jeg vidste det, da jeg gjorde det,
men jeg troede, jeg dækkede alt to gange,
og ikke kørte forbi.
Men du dummede dig.
Heldigvis viste min suppevirksomhed sig at have bedre succes.
Luka havde samlet nogle unge til at plukke nælderne,
forberedt en stor portion
og taget sig af Charlies "bedst før"-problemer.
Men så, da jeg satte mig ned for endelig
at finde ud af prisen, gik alting lidt galt.
Fire, otte, ni, et, fire, seks, et...
Gud, det er...
Hvad?
Jeg gik op til butikken,
vel vidende at jeg skulle på charmeoffensiv hos Lisa.
- Halløjsa. - Se, hvad jeg har med.
Skovsaft.
Du godeste.
Kold nældesuppe.
Skovsaft. Jeg elsker navnet.
Ja, Skovsaft. Kølet og lækker.
SKOVSAFT
Det eneste lille problem er,
at du er nødt til at overbevise kunderne...
Ja.
- ...til at komme brændenælder i munden. - Ja?
Og betale £10 for det privilegium.
- Hvorfor 10? -£10.
- Hvorfor? - Jeg har regnet ud...
Regnede du ikke på det før?
Jeg regnede på det før, men for at høste dem,
- måtte vi skaffe unge. - Ja?
- De arbejdede i otte timer. - Ja.
Og plukkede bladene af nælderne
og vaskede dem.
Og de producerede kun nok til 80 gryder.
Så du troede, børn arbejde gratis?
Jeg ventede ikke at bruge dem.
Jeg troede, jeg ville gøre det med maskinen.
- Men det virker ikke. - Så må du tabe på det.
Det vil jeg ikke!
Jamen, så sælger de slet ikke. Så find ud af det.
Og der er et andet problem.
Jeg kan se datoen.
Ja, du har tre dages holdbarhed.
Og produktionsdagen tæller som dag et, hvilket var i går.
Så i dag er dag to.
Og de skal sælges inden udløbsdagen i morgen.
Du ved, at vi har lukket i dag.
- Hvad? - Status.
Du ved, jeg gør status om onsdagen.
Jeg tjekker al inventaret.
Ja, jeg ved det, men... Vi har 80 af dem at sælge.
Så må du gå ud på vejen.
Prøv at sælge dem for £10.
- De sælger ikke for £10. - Jo.
Så sig 9,99.
Jeg kan give dem et tilbud.
Nej. Prøv nu.
Jeg kørte væk og følte mig som en kandidat i The Apprentice,
der bliver fyret den første uge.
Og næste dag, da butikken genåbnede,
begyndte nedtællingen af brændenældesuppens "bedst før."
SKOVSAFT
KLOKKEN 10
Hvad er det?
KLOKKEN 12
KLOKKEN 14
Det er brændesuppe til 9,99.
- Mener du det? - Ja.
KLOKKEN 17
Ved lukketid var Lisa ikke glad.
ÅBEN
Det er bare latterligt.
Jeg kan ikke gøre noget med dem, og han planlægger intet.
Han advarer mig ikke.
Han kommer bare med supper med sin idiotiske mine
til ti pund og siger: "Sælg dem."
Det er ikke fair. Det er dumt.
Det får butikken til at se dum ud, at han sælger dem for £10.
Med min brændenældesuppes forværring
af både den økonomiske og den hjemlige front
besluttede jeg for at opgive den og koncentrere mig om svampe.
Alan havde trukket strøm til bunkeren, installeret alt det nødvendige udstyr.
Se lige her.
Sikkerhedsreglerne, meget usædvanligt.
- Hvad er det? - Det er for at holde taget oppe.
- Det er et bur. - Ja.
Og da Walter White var færdig med at desinficere alt,
var vi klar til at modtage den første sending.
Er I svampegutterne?
Vi er svampemændene.
- Gud, Jeremy. - Kors.
Du almægtige.
- Undskyld, drenge. - Vi har et par poser til jer.
Hvor mange forskellige svampetyper?
Der er tre forskellige typer.
Hvilke er?
Der er østershatte, skælhatte og pindsvinepigsvamp.
- Hvad? - Det bliver en god bøf.
Pindsvinepigsvamp?
- Ja, skær det i bøffer. - Køer er en god bøf.
Og svampe.
Ja.
- Hvad snakker han om? Bøfsvampe? - Ja.
- Latterligt.
Hvad er der egentlig i poserne?
Det er en kombination af det, vi har, som er tilgængeligt lokalt.
Så vi besøger lokale savværker,
alle, der producerer noget, der har organisk affald,
samler vi ind.
Hvordan kan svampe vokse i det?
Eller vokser de bare i alt organisk?
De vokser stort set i alt organisk.
Østershatten kan vokse på stof.
Folk dyrker på hatte, tøj, sko.
- Hatte? - Alt.
- Med småt udbytte. - Ja.
- Men... Ja. - Hatte?
- Okay, lad os få dem ind, skal vi? - Jep.
Der er mere.
Meget mere.
For helvede da.
Vi får sgu da ikke alt det derind, vel?
Jeg tror, jeg har købt for meget.
Helt sikkert for meget.
Jøsses, og du får flere svampe
end supermarkedet, det kan jeg godt sige dig.
Ingen brok.
Mens vi fyldte hylderne,
blev jeg trukket ind i en usædvanlig biologilektion.
Svampen er kun forplantningsorganet i mycelium.
Jeg ved ikke, hvad det ord er, du bruger.
"Mycelium."
Myceliet er organismen, svampen er forplantningsorganet.
Det seksuelle forplantningsorgan i myceliet er svampen?
- Ja. - Så svampe er penisser.
Svampe er penisser.
Hele dens mål i livet er at bære frugt.
Frigive så mange sporer som muligt og så dø.
Når jeg ser en veganer spise svamp, kan jeg sige:
-"Du spiser faktisk en kødfuld penis." -"Få den penis ud af munden."
Det kan du absolut.
Hvordan ser et mycelium ud?
Det er en organisme.
- Er det en organisme? Ligesom mig. - Ja.
- Præcis som os.
Faktisk er vi meget tæt beslægtede med mycelier.
Mere end noget andet på denne planet.
- Hvad? - Ja.
Som mennesker har vi stadig et lag mycelium over vores krop.
Kan du dyrke svampe på mig?
Det kan vi helt sikkert.
- Vi må dræbe dig først... - Men du kan?
...men vi kunne dyrke svampe.
Da vi rensede poserne,
blev min biologilektion endnu underligere.
Men mycelium er...
Hvor er det på DNA'et?
Er det dinosaurer eller os?
Der er forskellige teorier.
En af de førende er, at den faktisk kommer fra rummet.
Det tror man. De fandt myceliumlignende strukturer på asteroider.
Og rester fra rummet.
Det betyder, at svampe er rum-penisser.
- Ja. - Jeg kan ikke...
Det er sådan, jeg sælger dem i butikken.
"Jeremys specielle rum-penisser."
Ikke engang mærket som svampe.
"Rum-penisser."
Efter at have skåret i poserne, som rum-penisserne kunne vokse gennem,
tændte vi luftfugteren, og lod magien begynde.
Godt arbejde.
Nå.
Jeg gik derfra glad for,
at svampemændene var tilfredse med opstillingen.
Og næste dag begyndte jeg at bygge en sti
til nogle nye ankomster på Diddly Squat.
De er en uge gamle.
Jeg glædede mig meget til denne begivenhed.
Ret ulig Kaleb.
Se al den plads, den optager.
- Hvad? - Se al den plads, den optager.
Kaleb, lad mig prøve at forklare dig noget.
Værsgo.
Tilskuddene forsvinder.
Ja, det ved jeg.
Og de vil blive erstattet af miljøtilskud.
Ja.
At bruge geder til at skabe mere landbrugsjord.
Jeg har set de tilskud, ikke? Og jeg ser ikke geder på den liste.
Jeg vil vædde med, at gederne giver tilskud.
For jeg vil bruge geder til at gøre, hvad en maskine normalt ville gøre...
Aftale.
...det tæller som miljøvenligt.
Jeg måtte fjerne så mange tjørnekrat som muligt
fra mit uopdyrkede land.
Og irriterende nok var der mange områder,
som Wally, min elskede robotrydder, ikke kunne nå.
Det er mere end...
Det er det tykkeste tjørnekrat på hele gården.
Og jeg kan ikke få ham derover.
Så jeg fik den geniale idé at købe geder til jobbet,
hvilket Kaleb mente, var spild af penge.
Ved du, hvor meget de 30 geder kostede?
- Hvor meget? -£10 stykket.
- Tre hundrede pund, £10 stykket. - Ja.
- Ti pund. - De burde være gratis.
Det er £10!
Hvis du skal tjene penge, skulle de være gratis.
Jeg kan tjene penge på dem.
- Vi laver en kælezoo ved butikken. - Ti pund
- for 20 minutter med dem. - Det er hobbylandbrug!
Jeg ville tjene på det.
Gården er 400 hektar. Vil du bruge 12 på hobby...
Nej, din andel er kun 200 hektar.
Min er 200 hektar, og 195 af dem er dækket af tjørnekrat.
Stiller vi gederne i krattet, skaber vi mere land.
Bare brug din maskine.
- Du elsker den! - Jeg kan ikke!
Jeg løfter den derind med telelæsseren.
Med telelæsseren?
Det er for sent. Gederne kommer. Så hold kæft.
Vi skal have den her i gang. De får kun mælk nu.
- Hvor mange geder? - Tredive.
- De skal trænes til at bruge den. - De stærkeste overlever.
Hvordan lærer man en ged at bruge en app?
- Nej. - Det er til dig.
- Mælkepulveret skal i toppen. - Skal den i stikket?
Det er mælkepulveret.
- Ved du, hvad en pose koster? - Gud, hvor meget?
Ved du, hvor meget... Gæt, hvor meget.
Fyrre, 50 pund?
- Nej. - Tres?
- Firs? - Hvad?
- Det er 70. - 70?
Koster den £70?
- Og du siger, du vil tjene penge? - Det er dyrt udstyr.
Jeg skaber jord.
Lige som vi var færdige med at gøre alt klart...
Geder!
...ankom gededamen Lizzie.
Godmorgen. Tredive geder.
- Godt. - Kid. Til jer.
Det er på den her side.
- Gud, se lige dem. - Så...
Før vi kunne aflæsse, måtte Lizzie sætte mælkemaskinen op.
I skal skubbe dievorterne igennem til den side.
- En rød, og så en hvid. - Så sæt den... Ja, den husker jeg.
Og det samme på den side og derovre.
Ja. Det er den.
Og du har den der på. Den er perfekt.
Og så skal du bare lægge din pose med mælkepulver i toppen.
- I den her. - Til £70.
Det er som flydende guld.
Du bliver meget beskyttende omkring det.
Kom så.
Den frigiver en vis mængde pulver
til en vis mængde varmt vand.
- Efterspørgsel og udbud. - Og det blandes her,
og så snart den når et bestemt punkt, fylder den automatisk op.
Og der er selvfølgelig også en pumpe i.
- Ingen pumpe. - Det er bare dem, der suger.
Ja, og tyngdekraft.
De må være Linda Lovelace for at suge den så langt.
Ja.
Hvor længe holder en pose?
Med 30 kid i den alder, mindst en dag.
- De drikker ikke for meget. - En dag?
En dag? Jeg troede, du ville sige tre uger. En dag?
Det er ønsketænkning.
£70 om dagen?
Må jeg bede om en tjeneste? Sig det ikke til Kaleb.
Det behøver han ikke vide.
Efter alle pligterne var det tid til det sjove.
- Hej, geder. - De er store.
Velkommen til Diddly Squat.
- Værsgo. - Hvor gamle er de?
- To uger gamle. - To uger?
Du er smuk.
Klar? Se dit nye hus.
Er de blevet kastreret?
De er kastrerede, ja.
Det er genialt at være et dyr.
Er du en mand? Vi snupper dine kugler.
"Men jeg får måske brug for dem."
De sidste to, ikke sandt?
Se dem, de er bedårende, og de her spiser.
Ja, det er det, du vil. De er oppe, de drikker.
Ikke den stærkestes overlevelse.
- Nej, de ved, hvad de laver. - Ja.
De kan alle sammen drikke.
Hvordan kan man forhindre dem i at drikke så meget?
Fordi det er utroligt dyrt.
Iagttag. Kom nu.
Det er et godt tegn, at de drikker.
- Ja. - Ved du, hvor meget de drikker, Kaleb?
Hvad gør du... Hvorfor fortæller du ham det?
Okay, hvor mange poser om ugen tror du, vi skal bruge?
Det ved jeg ikke. To om uge?
Syv om ugen.
Så de er herinde i to måneder...
De plejer at sige 12 uger.
Normalt kan vi begynde at afvænne dem ved 10 uger,
hvis de får en god start...
Så 10 uger, kan de... Og de vil spise tjørnekrat.
De vil spise stort set hvad som helst,
men ja, de kan godt rydde buskads.
Det er det, jeg vil have.
De kan må steder,
- som min fantastiske maskine ikke kan. - Sådan.
Og de bruger mindre diesel.
Du er så sød.
Vil du have kys?
Kys?
Med gederne på plads måtte vi kønsopdele de fravænnede,
hvilket på engelsk betyder at adskille drengegrise fra deres søstre,
fordi de nu har nået...
...den alder.
JEG KØNSOPDELER
Hannerne der. Tre meter imellem.
Og hunnerne skal derind.
Jeps.
Kønsopdeling.
Der sker kønsopdeling.
Nej, det gik godt.
Du går bare rundt efter smågrise,
- der spæner afsted. - Nej, jeg får dem op
mod dig for at få dem ind i et hjørne.
Nej, jeg fik dem ikke ind i et hjørne.
Her kommer de.
Og der løber de.
Kom så, grisebasse.
Kom så.
Kom så, grisebasser.
For helvede!
Ja.
Gud, ja.
Nej, de er lige flygtet gennem en snæver passage.
- Jeg kan ikke... - Hvordan kønsopdeler man dem?
Til sidst dukkede Kaleb op og viste os, hvordan man gør.
Flot.
Sådan, kom med den.
Kaleb, ryk ind.
- Er det en dreng? - Jeps.
Løb, løb, løb, væk.
I marts
sagde jeg, at jeg ikke ville have grise mere.
- Hun har lige sat sig på én til. - Se!
Grisedødsfaldene var for traumatiske.
Men i stedet valgte jeg at finde på en måde at holde flere grise i live.
Og så lejede jeg ornen Ajax igen...
Hej, gris. Du er tilbage.
SANDY AND BLACK GRISERESERVAT
...til at gøre sit job med de fire sidste damer.
- Ja, så vi lader dem bare... - Det er smukt.
- Fire uger. - Fire uger?
Jeg elsker dem. De har været det bedste
på gården i lang tid.
Det havde været en skøn morgen,
hvor jeg havde lært at kønsopdele de drilske fravænnede
og byde Ajax velkommen tilbage.
Og så, den eftermiddag, ude på engene,
blev dagen endnu bedre.
Vent lige lidt. Nej.
Gerald er tilbage!
Jeg fatter det ikke!
Gerald! Du er tilbage!
- Du er tilbage! - Halløj, Jeremy, har du det godt?
Det er dejligt at se dig, ven.
Så godt, som du har det, håber jeg. Hvordan går det?
- Ja, jeg er ved at være der. - Og du er tilbage?
Ja.
Kom nu. Fortæl.
Jeg ved, du har haft det dårligt,
men har du fået kemoterapi, eller var det stråling?
- Stråling. - Okay.
- Ja, 37 gange. - Var det okay?
- Syvogtredive? - Ja.
Og så er du rask? Det er det vigtige.
Ikke helt nednu.
Men du ved. Syv, ni, tretten.
Det er helt ufatteligt.
Hvad var det? Havde du et kateter til...
Det er den bedste beskrivelse af kræftbehandling, jeg har hørt.
Ja!
Du aner ikke, hvor meget vi har savnet dig.
Det må være rart at være tilbage.
Ja, det er det.
Det er rart at se alle mine venner igen.
Ja.
Tja, jeg tror bare, du ved... Jeg ved det ikke, men...
Nej, det er rigtigt.
Ofte er landbrug brutalt og hårdt.
Men på denne tid af året, hvor alt er levende og vokser
og sprudler af liv,
og alle har det godt,
kan det være verdens bedste job.
På overfladen
var Diddly Squat et grønt og lykkeligt sted.
Men under jorden
samlede en fremmed livsform en hær.
NÆSTE GANG
Vil I høre om den nye Diddly Squat-serie?
Sælger I "Rum-penisser"?
RUM-PENISSER KUN I DAG
Jeg kan ikke sige, hvor gode de er.
6,1 kilo.
Klar?
- Går det godt? - Ja.
- Går det godt? - Ja, tak.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Lotte Udsen