CLARKSONIN FARMI
LUKU 21 TOIPUMISTA
Oli huhtikuun alku.
Kaikkien kurjien porsaskuolemien jälkeen -
kevään saapuminen toi kaikille paljon kaivattua piristystä.
- Katso, hienoa. - Juu.
Possu, possu!
Saatoimme palata ruoan kylvön ja kasvatuksen pariin.
Käynnistin siis Lamboni,
koska olin saanut uuden viljelemättömyysidean.
Kaikkialla maatilalla on tällaisia maalänttejä,
hehtaari siellä, toinen täällä,
joissa olen vuosien varrella kasvattanut lähinnä maissia,
mikä sopii hyvin laululinnuille.
Siinä on niille ruokaa ja paikka, johon piiloutua.
Se on myös ollut hyvä paikka fasaaneille, joita kasvatan -
ampuakseni jouluna, mutta unohdetaan se.
Mutta maissin sijaan -
aion kylvää tänne -
sinappia.
Yhä hienoa laululinnuille,
ne tykkäävät syödä sitä ja muuta.
Sitten voin tehdä siitä englantilaista sinappia,
jota voin myydä kaupassa -
ja hampurilaispakussa sianlihan mausteena.
Laskujeni mukaan tämä pieni maatilkku -
tulee tuottamaan 40 000 purkkia sinappia.
Ainoa ongelma on se,
että kaikki laskelmat, joita olen tehnyt neljänä vuotena -
tällä tilalla, ovat osoittautuneet vääriksi.
Sillä aikaa Kalebilla riitti kiireitä toisella pellolla,
koska maaperä oli viimeinkin tarpeeksi kuiva durumvehnän kylvämiseen.
Talvivehnä maksaa noin 340 puntaa tonnilta tällä hetkellä,
siitähän tehdään leivät, jauhot ym.
Mutta tämä vehnä on kevätkasvi.
Siitä tehdään pastaa, ja sen arvo on noin 500 puntaa tonnilta.
Eli niiden välillä on iso ero.
Olen noin kuukauden myöhässä maaliskuun sateiden takia.
Satoi vain lakkaamatta.
Toivon kovasti,
ettei se vaikuta satoon, vaan siitä tulee hyvä.
Tämä on hauskaa, eikö? Ajaa taas traktorilla.
Tiedän, pidän siitä.
Nostetaan ylös.
Ja alas.
Muistelen ensimmäisiä -
maanviljely-yrityksiäni nelisen vuotta sitten.
Ja katsokaas nyt.
Alan oppia tämän.
Mutta seuraavana päivänä, kun palasin kylvämään sinapinsiemeniä...
No niin, kylvän sinappia.
Sitä minä teen.
...kohtasin ärsytyksen aiheeni numero yksi.
Voi hemmetti.
En mitenkään näe merkkiäni.
Miten helvetissä voin...
Olen selittänyt tämän miljoona kertaa aiemmin,
mutta tämä metallivarsi, jota kuljetan sivulla,
on 3 metriä traktorista vasempaan.
Kun käännyn ympäri ja palaan, jos pidän sen jättämän merkin -
keskellä konepeltiä, tiedän olevani 3 metriä siitä osasta, jonka jo kylvin.
Ongelma on, että nyt se ei jätä jälkeä.
Arvailen vain, mihin olen kylvänyt. Minulla ei ole hajuakaan.
Se oli hyvin hankalaa ja ärsyttävää.
Mutta ainakin traktorissa vietetty aika antoi minulle tilaisuuden -
keksiä uusia viljelemättömyysideoita.
Ja pian minulla oli idea, jonka halusin jakaa Charlien kanssa.
Sienet.
Hyvä on.
Miksi? Meillä on aika paljon meneillään.
Kyllä, on paljon meneillään, mutta tämä on uskomattoman helppoa.
Olen tutkinut ja tehnyt liiketoimintasuunnitelman.
Suunnitelmanko?
Otetaan 200... Kassia.
- Kasvatuskassia. - Pohjimmiltaan, juu.
Ja kun ne kasvavat...
Kahdessa viikossa meillä on 1,2 kiloa sieniä.
Jep.
Jotka voi myydä hintaan 24 puntaa kilo, jos ne ovat osterivinokkaita.
Ja sitten ensisadon voitto.
- Milloin on ensisato? - Kaksi viikkoa.
Ensimmäinen kasvukausiko?
- Niin. Kaksi viikkoa. - Kaksi viikkoa.
3 620 puntaa.
Okei. Vaikuttavaa.
- Niin on. - Melkein liiankin vaikuttavaa.
Siitä on vähennetty kasvatuskassien -
- ostohinta. - Juu.
Niissä on kai jo valmiina sieni-itiöitä.
- Juu. - Toinen sato...
Saa siis enemmän kuin yhden sadon?
Toinen sato on vain 350 g per kassi.
Joten sato laskee 1,2 kilosta 350 grammaan.
Mutta ei tarvitse ostaa kasseja.
Voitto putoaa siis 3 620 punnasta 2 135 puntaan.
Selvä.
- Tajuan kyllä. - Se on silti aika hyvä.
Joten se on 5 700...
Ja kolmannesta sadosta tienaa 2 100 puntaa.
Sitten kassit ovat loppuun käytetyt.
- Ja ne korvataan 200:lla uudella. - Juu.
- Kassilla. - Juu.
- Okei, noin 8 000 puntaa. - Joo.
Tarvitaanko sähköä?
Juu, vain vähäsen pieneen lämmittimeen.
Sitä ei ehkä tarvita paljon,
- mutta johto on aika kallis. - Niin.
Ja kuka tekee...
- Poimitko ne itse? - Kyllä.
- Missä myyt ne? - Kaupassa.
- Sanot, että 8 000 punnan voitto, mutta... - Niin. Puuhyllyt.
- Alan... - No niin, lisää kustannuksia.
No tietysti on kustannuksia.
Sumutuslaite, 40 puntaa. Poistoilmapuhallin, ehkä 100.
- Kasvatushuoneen valaisimet 60 puntaa. - Juu.
- Ultraäänisumutin 160 puntaa. - Joo.
Märkäimuri siivoukseen, 95 puntaa.
- Yhteensä 455 puntaa. - Hienoa.
Mutta kaikki toimivat sähköllä, jota siellä ei ole.
Mutta itse asiassa pidän ideasta.
- Niinkö? - Se on melko hyvä.
Jos katsot laskelmiani...
En katso, en ole matematiikan opettaja.
- Minä vain... - Osaan nyt paremmin -
arvioida kustannuksia, ennen kuin teen jotain,
- sen sijaan, että lasken ne jälkikäteen. - Jep.
Sienikokous oli ohi,
ja Charlie vaati, että ilmoitamme porsaiden syntymät -
hallituksen sikapoliisille.
SYNTYMÄT
Siihen tarvittiin koko Diddly Squatin matematiikkatiimi.
Kuinka monta porsasta kuoli?
- Kaksi ensimmäisestä. - Kolmehan.
- Kolme. - Ei, se synnytti kymmenen.
- Viisi. - Viisi.
Toinen emakko sai 10 ja istui kaksi kuoliaaksi.
Jäljellä on vain seitsemän.
- Oletko varma, ettei kahdeksaa? - Juu, laskin ne vasta.
Emme koskaan saa tätä tehtyä.
On kulunut tunti ja olemme rekisteröineet yhden.
Kaksi.
Juu.
Valitettavasti jouduin lähtemään matikan tunnilta etuajassa,
koska minun piti näyttää Alanille, rakentajalle,
paikka, jonka olin varannut sienten kasvatukseen.
No niin, sienituotanto.
On tämä paikka, jota ei edes näe.
- Katso... - Tämä taitaa olla -
tilan vanha pumppaamo.
- Kyllä. - 150 vuotta vanha.
Viktoriaaninen pumppaamo. Hyvä luoja.
- Helppo korjaustyö. - Voi helvetti.
Ei onnistu.
Ja täydellinen sienten viljelyyn.
- Ei. - Miten niin ei?
Se on vaarallista.
- Mikä on vaarallista? - Tuo romahtaa jonkun niskaan.
Eihän.
Mene ja hyppää sen päälle.
Tuon vanhan holvikaaren päällä on multaa.
Jos siihen laittaa painoa, se romahtaa.
Juu, ei onnistu.
Tiedätkö Brunelin Maidenheadin rautatiesillan?
Kenenkä?
Katso, se on ihan rämä. Katso.
- Mutta... - Älä tee noin.
Se romahtaa pian tuohon puroon.
Mieti nyt kaikkia katedraalien kaaria 1100-luvulta.
Katso kaikkea tätä rojua tiellämme.
Ei sillä, etten pystyisi siihen.
Se vain maksaisi omaisuuden.
- Aika paljon negatiivisuutta. - Hitto.
Vaikka kasvatat sieniä lopun elämääsi, et siltikään tienaa.
- Selvä, tulehan. - Sori, pomo.
Vein hänet sitten varapaikalle.
Se oli maanalainen bunkkeri maatilan päässä,
maalla, joka oli aikoinaan ollut lentokenttä.
Se taitaa olla ilmahyökkäyssuoja.
Täällä oli USA:n tukikohta 2. maailmansodassa.
Katsotaan. Mutta tarkoitan...
Nyt tästä tulee sientenkasvatuslaitos.
- Mutta... - Ongelma on,
että turvatoimia pitää vahvistaa.
- Missä Gerald on? - Laitan...
Niinpä. Hän toipuu.
Niin.
- Hän saa sädehoitoa. - Niin.
Tarvitsemme valoa.
- Onko tuo betonia? - On.
- Tuolla näkyy palkkeja. - Joo.
- Skeptikot ovat liioitelleet. - Juu.
- Betoni on näin paksua. - Niin.
Tämä on paljon isompi kuin pumppaamo.
Tänne pääsee helposti.
Ei tarvita rakennuslupaa, koska se on maan alla.
Ei, se on jo... Eihän tämä tule kalliiksi?
- En tiedä. - Ei.
- Mikä ei ole kallista? Karkea arvio?
Hän tekee tämän minulle aina.
Älä viitsi.
No, on aika normaali juttu kysyä -
rakentajalta, paljonko jokin luultavasti...
Mutta näin sen vasta minuutteja sitten.
Se onnistunee alle kymppitonnilla.
- Se on edullista. - No, se olisi hyvä.
Juu, sen saa tehtyä viikossa.
- En ole koskaan kuullut rakentajan... - Onnistuu.
"Onnistuu viikossa ja alle 10 000." Kukaan ei ole kuullut tuota.
Kun aloitan työt, voit alkaa mainostaa sieniä kaupassa.
Niin nopea olen.
Kun Alan lähti hakemaan tarvikkeita,
aloin työstää toista saamaani ideaa.
Se oli nokkoset.
Metsä oli täysin niiden peitossa.
Ja olin keksinyt, että niistä voisi tehdä keittoa.
- Hei, Luka. - Mitä kuuluu?
Luka on Diddly Squatin monitoimipakkaus.
Hän on kilpa-ajaja, työskentelee maatilakaupassa,
ja tulee kuuluisasta irlantilaisesta ruoanlaittosuvusta.
No niin, nokkoskeitto. Luka laittoi minulle sitä...
- Oliko se viime vuonna? - Kyllä.
Se oli ehkä parasta, mitä olen ikinä syönyt.
Aivan upeaa.
Kaikki tarvittavat ainesosat ovat täällä. Perunaa, sipulia.
Mitä muuta tarvitset?
Meillä on siis nokkosia, sipulia ja pottuja.
Suolaa, pippuria, kanalientä, kermaa ja voita.
- Ja siinä kaikki? - Niin.
Kun Luka oli tehnyt keiton,
tarvitsin sitä maistamaan jonkun, jolla oli hienostuneet makuhermot.
- Etkö ole koskaan syönyt nokkoskeittoa? - En.
Katso tuota väriä. Se on uskomaton.
Hyvää, paksua keittoa.
Se sopii hyvin hapanleivän kanssa.
Luoja, miten hyvää.
Se on todella hyvää, eikö olekin?
Kamu, sinä se osaat kokata.
Hassu juttu on, ettei kukaan tiedä, miltä nokkonen maistuu.
- Miltä se maistuu? - Niin.
Nokkosen vain tietää.
Jälkimaussa pitäisi tuntua vähän nokkosta.
Tosi hyvää.
Tätä voisi myydä kaupassa.
Se on ainut juttu, joka huolestuttaa tulostaulullamme nyt.
Jos teet paljon tätä...
Meidän on saatava sitä kauppaan.
- Se on seuraava iso juttumme. - Juu.
Ruiskutan ne, ettet voi tehdä sitä.
Etkä.
Maisteluhetken jälkeen lainasin kunnon korjuutyökalun -
ja suuntasin metsään.
Löysin tämän, jota käytetään teen keräämiseen.
Se on pohjimmiltaan pensasleikkuri.
Tämä tuuletin puhaltaa lehdet pussiin,
ja sitten, jos joku avaruusolento tulee,
voin tehdä kuin Sigourney Weaver.
No niin.
Korjuuseen.
Voi ei.
Olen vain korjannut oman keräyssäkkini.
Sitä ei selvästikään kuulu tapahtua.
Voi sentään.
Luoja, se osui minua naamaan.
No niin, olen kiinni puussa ja säkkini on jumissa...
Ei helvetti.
Jumankekka.
Hemmetin hemmetti.
Jatkoin, kunnes ikääntyvä kehoni ei kestänyt enempää.
Selkäni.
Sitten suuntasin takaisin maatilalle saaliini kanssa...
Ihanaa. Satoja nokkosia.
...missä ilmeni ongelma.
Luka oli sanonut haluavansa vain nuoria, makeita nokkosia,
mutta koneeni ei tiennyt sitä.
Se on kai kerännyt ruohoa, karhunvatukoita, puita ja rakennuksia.
Paras tapa saada poimittua nokkosia -
on pyytää pari nuorta kaupasta.
Luuletko, että kaupan nuoret poimisivat nokkosia?
Joo, ehdottomasti.
- Maksa 8,50 puntaa tunti. - Mutta tulee kustannuksia.
Eli valmistaaksemme 200 purkkia -
meidän on käytettävä 38 puntaa voihin.
Selvä.
- 77 puntaa kermaan. - Niin.
Nokkoset ovat ilmaisia.
Mutta eivät ole, jos on maksettava poimimisesta.
Perunat maksavat 6,40 puntaa.
Liemi, jonka ostimme supermarketista, 67 puntaa.
Ja tölkit 120 puntaa. Etiketit maksavat 50 puntaa.
Uskon, että voimme myydä sitä vitosella purkki.
- Helposti. - Luuletko?
Todellakin.
Ikävä kyllä ennen kuin ehdimme saada laskelmat valmiiksi,
herra Säännötys saapui...
Hei.
...antaakseen tavallisen, rasittavan panoksensa.
Onko hänellä ympäristötodistus?
- Luka? - Juu.
Onko sinulla ympäristöterveys?
- Todistus. - Todistus?
Joo joo.
- Se kuulosti eiltä. - Melkein kuin Lisan puhetta.
Opetetaanko Irlannissa sanomaan "joo joo",
- kun tarkoitetaan ei? - Joo joo.
Olen varma, että Irlannissa pidetään oppitunteja siitä,
että kun joku kysyy kysymyksen ja vastaus on ei, sano joo,
- mutta näin: "Joo joo." - Sano se kahdesti.
- Joo, joo. Onko sinulla se? - Joo joo.
- Joo, ei. Kun... - Joo, ei. Selvä.
Tuo on muunnelma siitä.
Mitä nokkoskeitossa on?
Voita? Kermaa?
- Harjoittelemme... - Selvä.
Täytyy laittaa "parasta ennen" -päiväys.
Juu.
- Etkö ajatellut sitä? - Joo joo.
Joo, ei. Joo joo. Minä opin.
Jätin Lukan jatkamaan keiton kanssa -
ja lähdin vehnä- ja papupellolle tekemään kemian koetta -
Andy Caton kanssa.
Tämä on Brix-testi.
Se mittaa sokerin määrän kasvissa.
Eli kerätään lehtiä ja laitetaan ne -
valkosipulipuristimeen,
puristetaan niistä nestettä tuohon ja katsotaan.
Haluatko kokeilla?
Kun ryhdyin maanviljelijäksi, en koskaan ajatellut,
että tarvitsisin valkosipulipuristimen ja mikroskoopin.
Ota lehtiä. Tarvitaan enemmän kuin luulet.
Selvä.
No niin.
- Kuin koulussa taas. - Joka päivä on koulupäivä.
Katso tuosta, aurinkoa kohden.
Pitäisi näkyä sinistä ja valkoista.
- Vähän yli viisi. Sanotaanko kuusi? - Kuusi?
Selvä. Se Brix-taso tarkoittaa,
ettei kasvilla ole tarpeeksi ravinteita.
Tehdään mahlakoe, joka on vähän kuin kasvin verikoe.
Eikä pidä poimia vain näteimpiä kasveja.
Kävele suoraan ja poimi, mitä eteesi tulee.
Tajusin.
Selvä.
Hienoa. Vien nämä laboratorioon.
Kun tulokset tulivat,
olin taas The Grand Tourin kuvauksissa.
Joten Charlien ja Kalebin oli juteltava tuloksista Andyn kanssa.
Testituloksista näkyy...
Paljastuksen aika.
Sininen on hyvä. Vihreä on hyvä. Punainen huono.
- Magnesiumia. - Magnesiumia.
Eli saadaksemme kasvit -
tasapainoon -
on lisättävä magnesiumia.
Onneksi sitä löytyy hyvin yksinkertaisessa muodossa.
- Karvassuolaa. - Suolaa.
- Kylpysuolaa. - Kylpysuolaa, niin.
Mutta luulin, ettei niihin lisätä mitään,
- annetaan vain olla. - Ei.
Emme voi, koska emme voi vain toivoa,
että maaperä on kunnossa,
jossa se voi antaa kasville kaikkea.
Ja kun jotain puuttuu,
käytämme luonnollista ravinnetta, kuten kylpysuolaa,
- korjaamaan asian. - Ymmärrän.
En ole varma, ymmärsikö,
päätellen valituksen määrästä hänen levittäessään kylpysuoloja.
Vehnäni on parempaa.
Miksi on noin epätasaista?
Nuo ovat todella vihreitä. Ja...
Tuosta on ohutta.
Valitus jatkui senkin jälkeen, kun työ oli tehty.
Selvä.
Hän vain tulee ja käskee, mitä meidän viljelijöiden pitää tehdä.
En minä mene sanomaan hänelle,
että johonkin biisiin tarvitaan kitara.
Ei hän komentele meitä.
Minusta hän kertoo ideoidensa taustaa,
- miten he kasvattavat kasveja. - Se ärsyttää minua.
Johtuuko se siitä, että se on erilainen tapa?
En pidä muutoksista.
Kukaan maanviljelijä ei pidä.
Vihaan tätä peltoa nyt.
Kun palasin kuvausmatkaltani,
päätin, että meidän pitää jatkaa padon korjausta.
Ja välttääksemme riitelyn, jota se yleensä aiheutti,
Kaleb ja minä päätimme muuntautua.
Muista, että kun laitat tämän päälle,
- olemme rakennustyöläisiä. - Emme maanviljelijöitä.
Nyt olen täysin turvassa.
Haluaisitko teetä?
Teetaukoko?
Niin, kello kymmenen tee.
Niin.
Teetauko. Mitä sitten?
Kääritään sätkä.
Sitten toinen teetauko, kun poltamme?
Ei, ei. Älä tupakoi teetauolla.
Juo tee ja polta, kun jatkat hommia.
Kaikki rakennusmiehet suuttuvat meille tästä.
Ymmärtävät varmaankin.
Kyllä he tietävät, mitä tekevät.
Ensimmäinen tehtävä oli viedä savea padon reunalle.
Herttinen.
Mitä?
Vähän savea meni tuonne.
Vähänkö?
Pitää keskustella siitä...
Teekupin ääressä.
Kenet kohtaamme huomenna? West Bromin? Ei.
- Chelseako? - Ei, Brentfordin.
Häviätte sen.
Tiedän. Saatamme pudota sarjasta.
Kohtaamme varmaan Wrexhamin, joka nousee.
Liity heihin. Tähtää Ryan Reynoldsin maineeseen.
Meillä on nyt Chadlington.
Olin hänen kanssaan pubissa lauantaina.
- He voittivat lauantaina. - Tyyppi tuli luokseni ja sanoi:
"Voitan sinut kädenväännössä."
- Näin sen. - Niinkö? Hän kehui voittavansa.
- Ja sinä voitit. -"Jos voitan,
ostat minulle tuopin. Jos häviän, ostan sinulle."
Hän sanoi: "Selvä."
Tunnen jonkun, joka nai äitipuolensa sisaren,
mikä... Luulen, että se teki hänestä oman setänsä.
Juu, hänestä tuli oma setänsä.
- Valmista? - Juu.
Kääritään sätkä.
Seuraava tehtävä oli asentaa laser saadaksemme oikean tason,
- ja sitten poistaa putki... - Ei.
...jotta voisimme laittaa saven.
Jep.
Mutta ennen sitä -
piti laskea veden pinnan tasoa lammessa.
Ongelma on ylivuotoputki,
joka näkyy tuossa, ja se on selvästikin tukossa,
koska tuskin mitään tulee ulos toisesta päästä tuolla.
Jos saamme tukoksen poistettua,
se vie paljon vettä,
mikä vähentää padon kautta kulkevan veden määrää.
Tämä tarkoitti, että Kalebin piti taas pukea haalarit.
Onpa syvää.
- Se on vain likaista. - Tosi syvää.
Sitä on vain pari metriä.
En olisi uskonut tekeväni viemärihommia.
Noin. Kulkeeko vesi nopeammin?
Ei erityisemmin. Se on yhä tukossa.
Yritimme avata tukosta toisesta päästä.
Mutta sekään ei auttanut.
Ei.
Oli vain yksi juttu, jonka saatoimme tehdä.
Jos ruiskuttaisimme siihen palosammuttimella?
Ei se toimisi.
Se voisi lisätä suuresti veden painetta.
Mutta ei se toimisi palosammuttimella.
Hei, muistatko sen pumpun, jonka ostin kasteluun...
Taimenjärvelle?
Juu, taimenjärvelle.
Muistatko? Ostin pumpun, joka oli hyödytön.
Se oli liian voimakas.
Jos ruiskuttaisimme tuota sillä, se räjäyttäisi tukoksen.
Joo.
Näetkö, kun vain mietiskelee hetken teekupin ääressä...
Niitä on tänään ollut jo 18.
Laita se sisään.
- Voi helvetti. - Hyvä.
Paskat.
Ota se pää pois, päästä ilma ulos tuosta,
niin voin ehkä saada sen.
- Entä jos teen... - Pieni mutteri ylhäällä.
Helvetin helvetti.
Yritetään uudestaan.
Ei!
En pysty siihen.
No, sitten emme voi tehdä mitään.
Tiedän.
Selvä, eli olemme tänään saaneet aikaiseksi...
Emme mitään.
Haluan nämä pois.
Ei, odota. Olemme edenneet takaperin.
Otimme ison mustan putken kaivannosta -
ja sitten jätimme sen sinne.
Mitä kello on?
Viisi, puoli kuusi.
Jestas, raksamiehiä ja vieläkin töissä!
- Hyvä pointti. - Olisi pitänyt lähteä kolme tuntia sitten.
Lähdetään.
Seuraavana päivänä Kaleb ja minä olimme taas farmareita -
ja menimme kävelylle yhdelle ohrapelloista.
Kaikesta tästä...
- Niin. - ...tulee lageria.
Näyttää hyvältä tänä vuonna.
Montako hehtaaria olemme kylväneet kevätohraa?
No, tästä saa varmaan noin 300 tonnia.
Eli 300 tonnia kevätohraa.
Montako tuoppia siitä saa?
Monta.
Mistä tuo tuli?
Ei hajuakaan. Mutta sen ei pidä olla siinä.
- Ei. - Kannetaanko se pois?
- Jos se osuu puimuriin... - Niin.
Lemmikkikivemme. Omani nimi on Ronald.
Omani on Donald.
Joka tapauksessa...
Mitä?
Olet taas jättänyt liian isot välit.
Vähän harvempaa, juu, mutta...
Ajattelin, että viime vuoden jälkeen nuo vakosi...
Älä viitsi!
Tuossa menetimme noin 60 tuoppia Hawkstonea.
Paraskin puhuja.
- Mitä? - Et voi sanoa noin minulle.
- Miten niin? - Oletko nähnyt sinappipeltoasi?
- En lähiaikoina. - Mennäänpä sinne.
Selvä. Olet vapaa, kivi.
Sitten Kaleb vei minut Louseen, pellolle, johon kylvin sinappini.
Ja antoi kuulua.
- Aloitit siis kylvön tästä. - Juu.
Aloitit tästä, hyvät suorat linjat.
Juu, kaunista.
Näkee, että sinappia on tulossa.
- Juu. - Ja sitten tässä.
Iso huti, tyhjä vako. Mutta älä huoli siitä, jatketaan.
Kauniita rivejä, katso.
Katso, toinen huti.
Ja sitten olet jättänyt tämänkin osan väliin.
Mitä järkeä on kylvää noin?
Se kirottu varsi.
Pihtihäntäinenkin jättäisi näkyvämmän jäljen,
jos se kävelisi pellon poikki.
Tiesin sen, kun tein tätä,
mutta luulin tekeväni kaiken kahdesti,
en jättäväni väliin osia.
No, sinä mokasit.
Onneksi keittoideani vaikutti onnistuneemmalta.
Luka oli kerännyt joukon nuoria poimimaan nokkosia,
teki ison erän keittoa -
ja hoiti Charlien "parasta ennen" -päiväysongelmat.
Mutta sitten, kun aloin lopuksi miettiä hinnoittelua,
kaikki meni vähän pieleen.
Neljä kahdeksan yhdeksän yksi neljä kuusi yksi...
Luoja, tämä...
Jessus.
Lähdin maatilakauppaan tietäen,
että minun piti yrittää ylipuhua Lisa.
- Hei. - Katso, mitä toin.
Woodland juicea.
Voi sentään.
Jäähdytettyä nokkoskeittoa.
Woodland juice, kiva nimi.
Juu, jäähdytettyä ja herkullista.
Juu. Ainoa pikku ongelma on,
että sinun on suostuteltava asiakkaat -
- laittamaan nokkosia suuhunsa. - Niinkö?
Ja maksamaan 10 puntaa siitä etuoikeudesta.
- Miksi kymmenen? - 10 puntaa.
- Miksi? - Olen tehnyt laskelmia...
Mikset tehnyt etukäteen?
Tein kyllä, mutta nokkosia keräämään -
- piti palkata nuoria. - Niinkö?
He työskentelivät kahdeksan tuntia.
Poimien nokkosia, irrottaen ylälehdet -
ja sitten pesten ne.
Ja he keräsivät tarpeeksi vain 80:een purkkiin.
Luulitko heidän työtään ilmaiseksi?
En uskonut tarvitsevani heitä.
Luulin voivani tehdä sen koneella.
- Muttei onnistunut. - Sinun täytyy hyväksyä tappiot.
Enkä hyväksy!
No, sitten ne eivät mene kaupaksi.
Ja on toinenkin ongelma.
Näen päivämäärän.
Sillä on kolmen päivän säilyvyysaika.
Ja tuotantopäivä lasketaan ensimmäiseksi päiväksi. Se oli eilen.
Eli tänään on toinen päivä.
Ne on myytävä huomisen loppuun mennessä.
Olemme kiinni tänään.
- Mitä? - Inventaario.
Tiedät, että teen inventaarion keskiviikkoisin.
Tämä on inventaariota.
Tiedän, mutta... Näitä on 80 kappaletta.
Mene sitten tien varteen.
Yritä myydä 10 punnalla.
Ei se mene kymmenellä punnalla.
No, 9,99 puntaa sitten.
Voin antaa tarjouksena.
Ei, älä. Ole kiltti ja yritä.
Lähdin tuntien itseni joksikin Diilin osallistujaksi,
joka saa potkut ekalla viikolla.
Ja seuraavana päivänä, kun kauppa avautui,
nokkoskeiton "parasta ennen" -lähtölaskenta alkoi.
KLO 10
Mitä tuo on?
KLO 12
KLO 14
Se on nokkoskeittoa. 9,99 puntaa.
- Oletko tosissasi? - Olen.
KLO 17
Sulkemisaikaan Lisa ei ollut iloinen.
Tämä on aivan naurettavaa.
En voi tehdä mitään näillä, eikä hän suunnittele etukäteen.
Ei anna ennakkovaroitusta.
Hän vain tuo nämä keitot, joissa on hänen ääliönaamansa,
käskee veloittaa 10 puntaa ja myydä ne.
Se ei ole reilua, vaan typerää.
Se saa kaupan näyttämään tyhmältä, kun näitä myydään kympillä...
Koska nokkoskeittoni aiheutti niin paljon vaikeuksia -
sekä taloudellisella että kotirintamalla,
päätin luopua siitä ja keskittyä sieniin.
Alan oli kytkenyt sähkön bunkkeriin ja asentanut kaikki tarvittavat laitteet.
Katso tätä.
Turvamääräysten mukaista, harvinaista.
- Mikä se on? - Pitää katon ylhäällä, jos...
- Se on turvakaari. - Aivan.
Ja kun sankarimme oli saanut kaiken desinfioitua,
olimme valmiita ottamaan vastaan ensimmäisen erän.
Oletteko te sienikaverit?
Juu, olemme sienimiehet.
- Voi luoja, Jeremy. - Hyvät hyssykät.
Pyhä jysäys.
- Sori, pojat. - Sinulle on vain pari kassia.
Kuinka monta eri sienilajiketta?
Kolmea lajiketta.
Ja ne ovat?
On osterivinokkaita, kastanjasieniä ja siiliorakkaita.
- Mitä? - Siitä tulee hyvä pihvi.
Siiliorakkaastako?
- Juu, viipaloi pihviksi. - Lehmistä tulee hyvä pihvi.
Niin sienistäkin.
Juu.
- Mistä hän puhuu? Sienipihveistäkö? - Niin.
- Joo. - Naurettavaa.
Mistä nämä kassit on tehty?
Se on yhdistelmä kaikesta, mitä alueelta löytyy.
Kierrämme paikallisia sahoja,
ja jos joku tuottaa jotain eloperäistä jätettä,
käymme noutamassa ne.
Kuinka sienet osaavat kasvaa siinä?
Vai kasvavatko ne missä vain eloperäisessä?
Juu, ne kasvavat lähes missä vain.
Osterivinokas voi kasvaa kankaassakin.
Hatuissa, vaatteissa ja kengissä.
- Niinkö? - Missä vain.
- Tulee pieniä satoja. - Juu.
- Mutta... Juu. - Hatuissa?
- Selvä. No, viedään ne sisään. - Jep.
Niitä on lisää.
Ja paljon.
Jumankekka.
Emme kyllä saa noita kaikkia mahtumaan tuonne.
Taisin ostaa liikaa.
Ostin todellakin liikaa.
Sinulla on kohta enemmän sieniä -
kuin Sainsbury'sissa. Katso.
Lopeta valitus.
Kun täytimme hyllyjä,
sain todella omalaatuisen biologian oppitunnin.
Sieni on myseelin lisääntymiselin.
En tiedä, mitä se sana tarkoittaa.
-"Myseeli." - Myseeli.
Myseeli on sienirihmasto. Sieni on lisääntymiselin.
Sienirihmaston lisääntymiselin on sieni?
- Joo. - Sieni on siis penis.
Sieni on penis.
Sen koko tarkoitus on hedelmöittää.
Vapauttaa mahdollisimman monta itiötä ja kuolla.
Joten kun näen vegaanin syövän sieniä, voin sanoa:
-"Syöt itse asiassa lihaisaa penistä." -"Ota se penis suustasi."
Niin todellakin voit.
Miltä sienirihmasto näyttää?
Se on organismi.
- Organismi? Kuten minä. - Niin.
- Juu. - Kuten me. Nimenomaan.
Itse asiassa olemme hyvin läheistä sukua myseelille.
Enemmän kuin mikään tällä planeetalla.
- Mitä? - Niin.
Meillä ihmisillä on yhä myseelikerros kehossamme.
Voisiko minussa kasvattaa sieniä?
Todellakin voisi.
- Pitäisi tappaa sinut ensin. - Mutta voisi?
Voisi kyllä.
Kun desinfioimme kassien etuosat,
biologian oppituntini muuttui vieläkin oudommaksi.
Mutta sienirihmasto...
Missä se on DNA:ssa?
Onko se kuin dinosaurukset vai me?
On erilaisia teorioita.
Yksi johtavista on, että se on peräisin avaruudesta.
Niin he uskovat. Asteroideista on löytynyt myseelirakenteita.
Ja avaruusromusta.
Sehän tarkoittaa, että sienet ovat avaruuspeniksiä.
- Joo. - En voi...
Noin voinkin myydä niitä kaupassa.
"Jeremyn avaruuspeniksiä."
Et edes nimeäisi niitä sieniksi.
"Avaruuspeniksiä."
Leikattuamme viiltoja kasseihin, jotta avaruuspenikset voisivat kasvaa,
kytkimme ilmankostuttimen päälle ja taika saattoi alkaa.
Hyvä homma. Hyvältä näyttää.
Aivan.
Lähdin iloisena siitä,
että sienimiehet pitivät paikasta.
Seuraavana päivänä aloin rakentaa aitausta -
maatilan uusille tulokkaille.
Ne ovat noin viikon ikäisiä.
Odotin tätä tapahtumaa innolla.
Kaleb tosin ei niinkään.
Katso, miten paljon tilaa se vie.
- Mitä? - Se vie tosi paljon tilaa.
Kaleb, anna kun selitän sinulle jotain.
Siitä vain.
Tukiaiset poistuvat.
Tiedän sen.
Ja ne aiotaan korvata ympäristötuilla.
Juu.
Vaikka siihen, että käytetään vuohia viljelysmaan luomiseen.
Olen nähnyt ne tukiaiset, enkä nähnyt vuohia listalla.
Lyön vetoa, että saan tukia vuohiin.
Aion käyttää vuohia tekemään sen, minkä kone normaalisti tekisi...
Sovittu.
...mikä luetaan ekoviljelyksi.
Juttu oli niin, että minun piti raivata mahdollisimman monta pensasta -
viljelemättömältä maaltani.
Ja ärsyttävää kyllä, oli monia alueita -
joihin rakas robottisilppurini ei ylettynyt.
Tuossa on...
Koko tilan paksuimmat pensaat.
Enkä mitenkään saa sitä tuonne.
Sain siis nerokkaan idean ostaa vuohia tekemään homman,
mikä Kalebin mielestä oli täyttä tuhlausta.
Arvaa, paljonko nämä 30 vuohta maksoivat?
- Paljonko? - Kympin kukin.
- 300 puntaa. Kympin kukin. - Joo.
- 10 puntaa. - Pitäisi olla ilmaisia.
Vain kympin!
Ansaitaksesi rahaa ne pitäisi saada ilmaiseksi.
Kuulehan, voin tienata niillä.
Kotieläintarha. Kymppi, että saa viettää 20 minuuttia -
- niiden luona. - Mitä harrastelijaviljelyä!
- Voi luoja. - Tienaisin kyllä.
Tämä on 400 hehtaarin tila. 8 hehtaaria tuohon...
Ei ole. Osuutesi on vain 200 hehtaaria.
Samoin minun osuuteni, josta noin 198 hehtaaria on pensaiden peitossa.
Laitetaan vuohet sinne, niin luomme lisää viljelysmaata.
Sinullahan on se kone.
- Rakastat sitä! - En saa sitä... Näytinhän.
Nostan sen sinne kurottajalla.
Haetko kurottajan?
Vähän myöhäistä, vuohet tulevat. Olkaa hiljaa.
On saatava tämä toimimaan. Ne juovat maitoa tällä erää.
- Montako vuohta? - Kolmekymmentä.
- Ne on opetettava käyttämään tätä. - Vain vahvat selviävät.
Miten opettaa vuohi käyttämään laitetta?
- Ei. - Sinun hommasi.
- Maitojauhe laitetaan tuohon. - Kytketäänkö se?
Tuossa on maitojauhe.
- Tiedätkö, paljonko tuo maksaa? - Paljonko?
Tiedätkö... Arvaa kuinka paljon.
40 puntaa? 50 puntaa?
- Ei. - 60 puntaa?
- 80? - Mitä?
- 70 puntaa. - 70?
70 puntaa?
- Ja sinä väität tienaavasi? - Se on kallis paketti.
Luon maata.
Juuri kun olimme saaneet kaiken valmiiksi...
Vuohet!
...Lizzie, vuohinainen, saapui.
Hyvää huomenta. Eli 30 vuohta.
- Hienoa. - Kilejä.
Ovi on tällä puolella.
- Voi luoja, katso nyt niitä. - Joten...
Ennen kuin saatoimme purkaa lastin, Lizzien piti asentaa ruokintakone.
Nämä tuttipäät on työnnettävä tuolle puolelle.
- Yksi punainen ja yksi valkoinen. - Ja sitten... Muistan.
Sitten sama tuolla puolella ja tuolla.
Selvä. Noin.
Ja se on päällä. Täydellistä.
Sitten pitää vain laittaa maitojauhepussi.
- Tähän. - 70 punnan pussi maitojauhetta.
Se on kuin nestemäistä kultaa.
Sitä kannattaa varjella hyvin.
Sinne vain.
Kone vapauttaa tietyn määrän maitojauhetta -
tiettyyn määrään vettä.
- Kysyntä ja tarjonta. - Ja se toimii niin,
että kun se tulee tiettyyn pisteeseen, se täyttyy automaattisesti.
Ja siinä on varmaan myös pumppu.
- Ei, ei pumppua. - Joten ne vain imevät.
Niin, ja myös painovoima.
Täytyy olla pornotähti imeäkseen noin kaukaa.
Aivan.
Ja kauanko yksi pussi kestää?
Kun on 30 tämän ikäistä kiliä, ainakin päivän.
- Ne eivät juo liikaa. - Päivän?
Päivän? Luulin sinun sanovan, että kolme viikkoa.
Se olisi toiveajattelua.
70 puntaa päivässä?
Voinko pyytää palvelusta? Älä kerro Kalebille.
Ei hänen tarvitse tietää.
Kun valmistelut oli tehty, oli parhaan osion aika.
- Hei, vuohet. - Nuo ovat isoja.
Tervetuloa Diddly Squatiin.
- Noin. - Miten vanhoja ne ovat?
- Kaksi viikkoa. - Kaksi viikkoa?
Olet ihana.
Katsokaahan uutta kotianne.
Onko ne kastroitu?
On, juu.
Onpa hienoa olla eläin.
Ai, oletko mies? Leikataanpa munat pois.
"Mutta saatan tarvita niitä." Et tarvitse.
Kaksi viimeistä, noin.
No niin. Ne ovat suloisia ja nuo syövät jo.
Niin pitääkin. Ne kävivät jo juomaan.
Eivätkä vain vahvat selviydy.
- Ei, ne tietävät, mitä tekevät. - Juu.
Ne kaikki osaavat juoda.
Kuinka estää niitä juomasta noin paljon?
Se on uskomattoman kallista.
Katsohan.
Se on hyvä merkki. Ne juovat jo.
Tiedätkö, paljonko ne juovat, Kaleb?
Mitä sinä... Miksi kerrot hänelle sen?
Montako pussia luulet kuluvan viikossa?
En tiedä. Kaksi pussia viikossa?
Seitsemän pussia viikossa.
Ne ovat täällä kaksi kuukautta,
- ja sitten... - Yleensä 12 viikkoa.
Voimme normaalisti aloittaa vieroituksen 10 viikon kuluttua,
jos ne saavat hyvän alun...
Joten 10 viikkoa, ja ne voivat syödä pensaita.
Ne syövät melkein mitä vain, mutta juu,
ne kyllä raivaavat paikkoja, jos haluat.
Sitä varten ne halusin.
Ne pääsevät paikkoihin,
- joihin mahtava koneeni ei pääse. - Niinpä.
Eikä dieseliä kulu.
Olet tosi söötti.
Haluatko pusun?
Pusu?
Kun vuohet olivat asettuneet taloksi, jouduimme erottelemaan porsaat,
mikä tarkoittaa poikaporsaiden erottamista siskoistaan,
koska ne olivat nyt saavuttaneet...
Tietyn iän.
Pojat tänne. 3 metrin rako.
Sitten tytöt menevät tänne.
Jep.
Erottelua.
Erottelu alkakoon.
Ei. Se meni hyvin.
Sinähän vain kävelet porsaiden perässä,
- jotka juoksevat. - Ei, yritän vain -
hätistää ne sinne, ja nurkkaan.
En onnistunut saamaan niitä nurkkaan.
Tässä ne tulevat.
Ja siinä ne menevät.
Tule, possu.
Tule nyt.
Tulkaa, possut.
Ei helvetti!
Hyvä.
Voi luoja.
Ei, ne pakenivat pitkin kapeaa käytävää.
- En vain... - Miten nämä oikein erotellaan?
Lopulta Kaleb saapui ja näytti meille, miten se tehdään.
Kiva.
Siinä. Vie se.
Kaleb, äkkiä.
- Onko se varmasti poika? - Jep.
No niin. Tyttö, tyttö, tyttö... Valmista.
Maaliskuussa -
olin sanonut, etten halua enää pitää sikoja.
- Se istui juuri toisen päälle. - Katso!
Porsaiden kuolemat olivat olleet liian traumaattisia.
Mutta sen sijaan olin päättänyt miettiä keinoa pitää useampi hengissä.
Sitten olin vuokrannut uudelleen Ajaxin, karjun...
Hei, sika. Olet palannut.
...tekemään juttunsa jäljellä olevien kanssa.
- Selvä, jätetään ne... - Tämä on ihanaa.
- Neljäksi viikoksi. - Neljäksi?
Rakastan niitä. Ne ovat olleet -
lempieläimiäni tällä maatilalla.
Oli ollut ihana aamupäivä,
kun opettelimme erottelemaan ilkikuriset porsaat,
ja Ajax palasi.
Ja sitten iltapäivällä luonnonkukkaniityillä pyöriessäni -
päivä parani entisestään.
Hetkonen. Ei voi olla.
Hän on palannut! Gerald on palannut!
Uskomatonta!
Gerald! Olet palannut!
- Olet palannut! - Hei, Jeremy.
Mukava nähdä sinua. Miten voit?
Toivottavasti yhtä hyvin kuin sinä. Miten itse voit?
- Paranemaan päin. - Ja palasit suoraan töihin?
Joo.
Kerrohan nyt.
Tiedän tietenkin sairaudestasi,
mutta saitko kemoterapiaa vai sädehoitoa?
- Sädehoitoa. - Selvä.
- Joo, 37 kertaa. - Miten se meni?
- 37? - Juu.
Ja sitten sait terveen paperit. Se on pääasia.
Ei ole vielä terveen papereita.
Koputetaan puuta.
En pysty käsittämään sitä.
Miten se meni? Oliko sinulla katetri...
Juu, mutta sitä ei oteta pois,
pudoteta, ja... Se pitää laittaa takaisin.
Se on tehtävä itse.
Kutsun niitä tuopeiksi, koska se on ruskeaa.
Se juttu, se on se iso sieni.
Kun se viheltää, sinulla on...
Teepannullinen, jotain sinne päin.
Ja suojus täynnä niitä tummia.
Se oli yhtenä päivänä.
Tuo oli paras kuvaus syöpähoidosta, jonka olen kuullut.
Juu!
Et arvaakaan, miten sinua on kaivattu.
Varmaan hienoa palata tällaisena päivänä.
Niin on.
On kivaa palata ja nähdä kaikki kaverit.
Juu.
Eli siksi...
Se on kuin leikkaisi ruohoa leikkurilla.
Et saa ulos osaa... ja ohjelman ja kaiken kanssa.
No, voit... Mutta tiedäthän...
Luulen vain, että... No, en tiedä... Niin, mutta...
Ei, se on totta.
Kuin suutin, josta vesi voi tulla.
Maatalous on usein raakaa ja rankkaa.
Mutta tähän aikaan vuodesta, kun kaikki on elävää ja kasvavaa,
täynnä elämää,
ja kaikki voivat hyvin,
se voi olla maailman paras työ.
Päältä katsoen -
Diddly Squat oli vihreä ja onnellinen paikka, kun kuljimme kohti kesää.
Mutta maan alla -
vieras elämänmuoto kokosi armeijaansa.
SEURAAVALLA KERRALLA
Tässä on Diddly Squatin uusin tuote.
Myytkö avaruuspeniksiä?
AVARUUSPENIKSIÄ VAIN TÄNÄÄN!
Ne ovat sanoinkuvaamattoman hyviä.
6,1 kiloa.
Valmiina?
- Mitä kuuluu? - Hyvää.
- Entä teille? - Hyvää.
Melina Kajander
Luova tarkastaja Pirkka Valkama