CLARKSON FARMJA
38. FEJEZET KIFACSARVA
A tavasz végig kegyes volt hozzánk,
a farmon is minden szépen alakult,
és eljött az ideje az egyik kedvenc idénymunkámnak.
Imádom ezt a napot.
Gerald!
A teheneket a téli bezártság után
visszaengedjük a legelőre.
Gyertek ki!
Valami nagyot koppant.
Szabadok vagytok!
Az idei alkalom minden eddiginél vidámabbnak ígérkezett.
Jó lesz kiengedni a borjakat. Még sosem csináltunk ilyet.
- Nem, ilyen kicsikkel nem. - Borjakat még sosem engedtünk ki.
Nagyon boldogok lesznek.
Lisa, ideállnál… Megfognád a kaput?
- Persze. - Kösz.
Összefoghatnád, hogy kerítés legyen.
- Csak lendítsd ki! - Oké.
Endgame miatt aggódom.
Arról beszéltünk Charlie-val és Kalebbel,
hogy már elvégezte a dolgát, ezért vagy eladjuk, vagy levágjuk.
Ki van zárva.
Gyerünk!
Nem fogunk megenni, Endgame. Egyet se félj!
És nem is adunk el.
Gyerünk! Menj fel!
Gyerünk! Ez az!
Ez az! Gyertek!
Itt vannak.
Igazi mennyország.
„Ez az egész a mi területünk?”
Nézd, hogy futnak!
Azt hittem, azok a fák, amiket oda raktunk,
most már jobban érdeklik az országot.
Ha ez bejön, mehetünk a holdra.
Igen.
Közben az EasyCare juhok most az egyszer
rá is szolgáltak a nevükre.
Gond nélkül ellették az utódokat.
Na és hány bárányunk van most?
- Hatvan. Azt hiszem. - Ránézésre 60.
Szerintem most tartunk 66-nál.
Sok bárányunk van.
Csak kettőt veszítettünk el, ami egészen elképesztő.
Ezek a juhok önmagukról gondoskodnak.
- Tényleg. - Igen.
Csodásak.
Az a lényeg, hogy háromszög alakú a feje,
hogy a kicsi könnyen ki tudjon csúszni
az anyjából.
Szülőcsatorna.
- Na, jön valami. - Igen.
Igen, valami tényleg jön. Odanézz!
Igen, hátul már csillog valami.
Igen, az egy bárány lesz.
Nem malac lesz, ugye?
- Gyerünk, nyomd! - Igen.
Olyan a feje, mint egy Tobleronénak,
simán ki kéne csúsznia.
Kijött!
Kint van!
- Nem! Jön még egy. Nézd! - Igen.
- Látod, van még egy! - Igen, látom.
- Mocorog. - Igen.
Már kettőt is kinyomott. Most már fel kell állnia,
hogy megszoptassa az újszülötteket.
Minden oké?
Kettő kijött.
Oké.
Szerintem elakadt, nem?
- Próbálna… - Igen.
Igen, elakadt. Mész segíteni neki?
- Menj, segíts neki felállni! - Mész?
Eddig nem kellett besegíteni
egynél sem, akik megszülettek.
Az első, amelyikre ránézek, pont segítségre szorul.
Igen, mert nem…
Igen, nem áll fel. Igen…
- Nem. Sikerült neki. - Felállt. Sikerült.
Az a sárga kicsit idegesnek tűnik.
- A sárgaság nem a stressz jele? - De igen.
Az adrenalin miatt van. Az első szinte kilő,
a második meg egy kicsit lemarad.
Csak három perccel.
- Tényleg? - Igen.
Na látod, milyen könnyen megy ez.
- Látod… - Csak szereted őket.
Ez az én stílusom: a távolról ellés.
De az ellések semmik sem voltak
ahhoz képest, ami a csigapajtában ment.
Az egész szó szerint egy '70-es évekbeli
pornófilmes díszletre hasonlított.
Annyira ment a hancúr,
hogy Lisának már több ezer újszülött csigája volt
abban a kertben, amit az egyik fóliasátorban alakított ki.
Hihetetlenek! Itt van egy ilyen pici pete,
aztán egyszer csak megjelennek a csápok, meg a ház.
Hihetetlenek vagytok!
Szépen megnőttetek! Csodásak vagytok.
Közben kint a földeken
Kaleb váltakozó dózisú műtrágyázást végzett,
és teljesen be volt zsongva az új, high-tech
növénytermesztési rendszertől.
Azt mondja, hektáronként 140 kilót szór ki.
Ez mindent automatikusan szabályoz,
nyitja meg zárja, ahogy kell.
Ez szuper!
És az irányítóközpontomnak hála
az irodai székből mondhattam meg neki, mit csináljon.
Gyakorlatilag úgy gazdálkodom,
mint Houstonban az Apollo-13-nál.
Ültek bent, és nézték, ahogy az űrhajósok dolgoznak.
Ott van.
Ez tulajdonképpen a traktor kijelzője,
ami megjelenik az egyik monitoromon.
Itt látom, ahogy szórja a nitrogénműtrágyát.
Itt Houston, Apollo Kaleb, jelentkezz!
Helló!
Nem így beszélnek az űrhajósok.
Oké, nálam 140 kiló per hektár
van kiírva.
Rá vagy csatlakozva a traktoromra?
Hát persze!
Látom, 12-vel mész.
Ja, 12-vel megyek, mert ez az a föld, amit felszántottál, és…
Ez az a föld, amit elcsesztél.
Nem beszélhetsz így az irányítóközpont vezetőjével.
Én Ed Harris vagyok.
Kijárna egy kis tisztelet.
Elnézést, uram! Vétel.
Nem kell „uramozni”.
Hívj irányításnak!
Így hívják azt a fickót,
aki a fehér mellényben ül az Apollo-13-ban.
Elnézést, irányítás! Vétel.
És ne mondd, hogy „vétel”.
Pályakorrekció 20 másodpercen belül,
azaz kettő-nulla másodperc.
- Pályakorrekció hamarosan… - Imádom ezt a gépet, baszki!
- Lovell sosem mondta ezt. - Rájöttem valamire.
Így tetszik a gazdálkodás.
Te ott ülsz az irodában, én meg kint dolgozom,
és nem is látlak.
Igazi áldás.
Nem kapcsolta be a műtrágyaszóró egyik oldalát, nézzék!
Remélem, nem kapcsolja be!
Nézzék, az egyik oldalon 150 megy ki, és a másikon semmi.
Lehet, hogy a bal oldalt be kéne bekapcsolnod, haver.
Nem, a bal oldal megy. Mindjárt bekapcsolom…
a jobb oldalt.
Még jó, hogy szóltam.
Figyelj, rámentél arra a sorra, amin már végigmentél.
Tudom, te barom!
Jesszusom!
Köszönöm, irányítás, vétel.
Na látják, kezd belejönni!
Sajnos az új, high-tech farmunkon
egy gép kiesett…
mert állandóan meghibásodott,
és közben megjött az AgBot is,
a zöld Lambo meg hetek óta meg sem mozdult.
Úgyhogy úgy döntöttem, eladom…
Van ott vagy 260 traktor…
- Kétszázhatvan? - Igen, 260.
…ezért szükség volt egy mezőgazdasági értékbecslőre.
Gyönyörű darab, amint látja.
Hány órát ment?
Hát, 3150-nél vettem.
És most olyan 3300 körül van.
- Az nem… - Igen, keveset ment.
Igen.
- GPS. - GPS.
Trelleborg gumik. Klíma, nyilván.
Ha esetleg, meg akarja nézni…
- Igen, megnézem. - …hogy van-e…
- Mit tud elmondani róla? - Amit csak akar.
- Beindíthatom? - Persze.
Szépen jár. Erős.
Ég itt…
- Ég itt pár lámpa. - Hát…
Ja, de semmi komoly.
„Szerviz”.
Ja, az csak egy kis riasztás, néha előjön.
„Nincs adagoló.”
Milyen adagoló?
Oké, ez új: „Motorriasztás: hűtőfolyadék-szint.”
Most elég sokat pittyeg.
Talán csak laza egy vezeték, és megvan 15 pennyből.
Kíváncsi lennék, ön szerint mennyit lehet kapni érte.
Nem a legegyszerűbb eladni, megmondom őszintén.
De nagyjából 50 és 60 ezer font közé tenném.
Kevesebb, mint amennyit fizettem érte.
Vajon miért?
Mennyiért vette?
- Nyolcvanért. - Értem.
Azt hittem, jó vétel volt.
- Tényleg? - Igen.
Lehetne valamivel több is, de inkább
- reálisan kéne belőni. - Ön mit mondana?
- Ötven és 60 között nagy a szórás. - Ja.
Inkább olyan 50 ezer körülre lőném be,
- hogy könnyebben elmenjen. - Tehát nem 60. 50 ezer?
Igen.
Miután nem sikerült jó reklámot csinálnom az értékbecslőnek,
lementem a kocsmába, hogy találkozzam Nickkel, a séffel…
Remélem, hogy…
…mert egy Furcsa kajaestet terveztünk,
ahol olyan ételeket szolgálnánk fel, amiket alapjáraton senki sem enne meg.
Eleinte ezt is elég bénán reklámoztam.
Van ezzel egy kis gond.
A fő gond az, hogy elég nagy a forgalom.
Napi 600-700 embert szolgálunk ki,
és olyan kaját adunk nekik, amit szeretnek,
te meg azt mondod, hogy szolgáljunk ki kevesebb embert,
olyan kajával, amit nem szeretnek.
Hát, így is lehet mondani.
Nem így is lehet mondani, hanem pont ezt akarod csinálni.
- Oké… - Meg lehet csinálni.
Meg lehet.
Tényleg meg akarom csinálni,
mert szerintem ebben az országban rengeteg étel megy kárba…
Igazad van ebben.
…olyan is, aminek nem kéne.
Szerintem ez azért is fontos,
főleg most,
mert az egekben vannak a húsárak.
Ja, elég húzós az ára.
Pedig vannak húsrészek, amelyek jóval olcsóbbak.
Emiatt sokan lemondanak a húsról, és vegetáriánusok lesznek,
pedig nem kéne, hogy ilyen szörnyűségre kényszerüljenek.
Meg lehet csinálni.
Ha mondjuk…
csinálunk egy külön libaestet, akkor maximum olyan 120 férőhely lesz.
De beszéljünk inkább a menüről!
Mit tudunk felszolgálni?
Mondjuk pacalt tudsz csinálni hagymával és tejjel?
Csinálhatunk.
Tudsz bárányszívet csinálni?
Tudok.
Disznófület főztél már?
Igen.
Amúgy csiga mindenképpen legyen,
mert van belőlük jó pár a farmon.
Most lett vagy 2000.
A csiga hogy születik?
- Petét rak. - Igen?
És a peték tényleg lenyűgözőek.
Kis fehér peték, olyanok, mint a kaviár…
Figyelj, ezeket meg is lehet enni!
Hívhatnánk csigakaviárnak.
Igen, persze.
Szóval csigakaviár pipa.
Birkaagy. Az már sok, vagy belefér?
Még sosem ettem birkaagyat.
Ki lehet-e venni a birka agyát úgy,
hogy még él?
- Vannak állatvédelmi törvények. - Egy birka
egy hónapig észre sem venné, hogy kivették az agyát.
- Szóval agy… - Igen.
…pacal, hagyma, csigakaviár.
Szuper!
Denevér is menne?
A denevérevés nem sült el túl jól pár éve, ugye?
Ja. Nem volt nagy sikere.
Ahogy teltek a tavaszi napok,
a termés szépen megeredt.
De a hagyma- és céklaföldön…
Ez a legokosabb föld Cotswoldsban.
Igen.
…még mindig nem lehetett látni a növekedést.
Igen. Nézd! Ott!
- Az a kis zöld izé? - Nem. Az egy gyom.
Oké.
Ott a cékla, nézd, ott van!
Látod, milyen kicsi?
- Igen. - Vörös.
- Ott van. - Már növekszik.
Csírázik. Látod, így bújik ki, így jön elő.
Szépen kibújik.
- Akkor jön. - Mi az?
Ez jó hír.
És mi van a hagymákkal?
A hagymák elég messze vannak.
Meg akarom nézni, hogy beindultak-e a hagymák.
Remélem, kinőnek. Én akarok lenni Chipping Norton hagymakirálya.
Az AgBot kihagyta ezt a részt a hengerezésnél.
- Micsoda? - Nem, az a választóvonal.
- Az már a következő. - Igen.
Szóval… nem hagyta ki. Vond vissza!
- Nem fogom. - Így tudjuk,
hol kezdődik a vöröshagyma, és hol ér véget a cékla.
Ez jó hír. Megtaláltam a hagymákat.
Itt van. Nézzétek!
Az?
Ez egy hagyma. Egész jól elindultak.
Na, ez jó hír.
Az egyetlen gond az volt,
hogy egy felhő sem volt az égen.
Hetek óta nem esett.
De Charlie nem aggódott különösebben.
Jövő héten kicsit lehűl, aztán talán jön egy kis eső
a következő hetekben, és akkor tovább nő.
Na jó, akkor mondj egy konkrét időpontot!
Mikor kéne esnie?
Még két-három hétig rendben lesz.
- Igen? - Szerintem igen.
Mert jövő héten lehűl az idő.
Látszott, hogy volt egy kis nedvesség a talajban,
mert pár nap múlva megjelentek a gyomok.
De ezeket gyorsan elintézte a Droid,
ami Kalebet teljesen lenyűgözte.
Én viszont
kerestem más elfoglaltságot.
Hé! Gyere, ezt nézd!
Most néztem a kormány honlapját,
és van egy anyag ezekről a nagy, szivárgó fagátakról.
Fagátakról.
Azt írja, hogy lassítja a víz mozgását, visszatartja a vizet,
- és nem áraszt el mindent. - Aha.
És még fizetnek is érte.
Nekünk fizetnek?
Fizetnek, hogy lelassítsuk a vizet.
Mennyit?
Na, ezért hívtalak ide.
Hétszázhatvannégy fontot darabonként?
Azt hiszik, majd mi leszünk az emberi hódok.
A hódok sem csinálnak teljesen vízzáró gátakat, ugye?
- Csak lelassítják a vizet. - Csak lelassítják a vizet.
Csak odamegyünk,
és bedobunk pár farönköt
- a patakba. - Oké.
Bedobáljuk őket össze-vissza.
Igen.
„Segít lassítani a vizet.”
- Igen. -„Az iszap leülepszik,
és kisebb lesz az árvízveszély.”
- Csapassuk! - Menjünk!
700 font… küldhetek egy számlát Starmernek még ma
- 750 fontról… - Nem, 7000-ről.
- Tizet építünk. - Tizet.
Már régóta mondom,
hogy ez a munkáspárti kormány baromi jó.
Tényleg baromi jó. Szép volt, Starmer!
Másnap reggel Kalebbel elindultunk az egyik patakhoz,
ez volt az első rendes bevetése
az új, menő terepjárómnak.
Lejtmenetvezérlés bekapcsolva.
Meg kell mondjam, nagyon kényelmes.
A pataknál találtunk egy már alakulóban lévő gátat,
amit a természet kezdett kialakítani,
és láttuk, milyen ágakkal lehetne tovább erősíteni.
Szóval az a terv, hogy ha fent kitakarítjuk azt a sok mindent,
akkor ami lejön, az ide sodródik,
és beleakad abba, ami már itt van…
- Igen. - …de a természet építi meg.
- Igen. - Egy szivárgós, fából készült gát lesz.
Volt viszont egy komoly gond.
Nincs kedvem ehhez, hacsak az Amazon nem küldött ide néhány profi búvárt,
hogy kimentsenek.
Ez egy jó nagy pocsolya.
Hála az égnek, itt vannak!
Hallottad, hogy az Amazon munkavédelme…
Kérdezték, hogy: „A pataknál vagy?” Igen.
„Profi búvárok kellenek a helyszínre.”
Lehet, hogy nem hülyeség. Ha beleesnél,
nem tudnálak kimenteni, túl mély.
Tudom.
Miután tudtuk, hogy biztonságban vagyunk, neki is állhattunk
irtani a bozótost és a növényzetet,
ami azt jelentette,
hogy vissza kellett hozni a pusztítógépet a Diddly Squatra.
Rotorokat bekapcsolni!
Ez az!
Nézzék, ahogy töri az utat!
Miután a RoboMulcher szépen lejutott a vízhez…
Benne van!
…azonnal munkához is látott.
Igen!
Darálj!
Megy ez, mint a karikacsapás!
Ez az!
A múlt évadban elég csúnyán lehúztam,
és azt mondtam, hogy a második kedvenc gépem.
Tévedtem. Visszajött az első helyre.
- Helló, K! - Helló, Lisa!
Na, nézzük meg gyorsan, mit csináltunk itt!
Szóval az összes hordalék
ide sodródik, és fennakad ebben a hódszerű gátban.
Ettől lelassul a víz, és pont ez a cél.
Miközben a hordalék ment tovább lefelé,
én nekiálltam levágni pár ágat
egy újabb csodamasinával.
Azt a rohadt élet!
- Láttad ezt? - Igen.
Miután a zavaró ágakat eltakarítottuk,
ki kellett húznunk egy kidőlt fát…
és kipróbálhattam a kis terepjáróm csörlőjét.
Menj tovább!
Oké. Fakivételi egység.
A rohadt életbe, nézd mekkora…
Ez egy hatalmas fa, és jön is kifelé!
Gyere még egy kicsi! Gyere!
Na ez így pont jó!
Hibátlan ez a gép.
A végén még fel kellett darabolni a fát, hogy nagyobb rönkök legyenek a gáthoz.
És a nap végére már
764,42 fonttal voltunk beljebb.
Na jó, menjünk vissza egy teára!
Tudod, mit csinálunk tulajdonképpen?
Véletlenül?
Micimackó eljátszana itt a botokkal.
Hogy micsoda?
Az istenit!
Másnap reggel, amikor elindultunk megépíteni a második gátat,
volt két utasunk, akik még nálam is jobban imádták a terepjárót.
Helló, kiskutyám! Arya!
Tudod, mondtam, hogy a hétvégén
elvittem őket ezzel,
kiszálltak, aztán rögtön vissza is ugrottak,
- bent akartak maradni. - Miért?
- Mert annyira… - Tetszett nekik.
Egyszerűen imádnak benne utazni.
Először fel kellett pakolnunk pár rönköt,
amit a második gáthoz használtunk fel.
Szuper ez a nap, ugye? Na, gyertek!
Gyertek! Jó kutya!
Ezt akarod betenni?
- Elég jó darab, nem? - Nézd!
Lefelé! Szállj le!
Ayra! Nem!
Arya! Gyere ide!
Gyere ide!
Ez gomba.
Az istenit…
Mit csináljunk?
Sansa, Arya! Gyertek ide!
Gyertek ide! Maradjatok itt!
Miután felpakoltuk a rönköket, elindultunk a következő gáthoz.
Ez jó buli.
Ez 764 font.
Helló!
Charlie Ireland!
Helló!
Gátat építetek?
Vagyis pontosabban
egy szivárgós, fából készült gátat.
- Elnézést! - Egy nagy…
Egy nagy, szivárgós, fából készült gát,
ezzel nem lehet vitatkozni.
A brit kormány.
RP33?
- Igen. - Egy pályázat?
„Mennyit fizetünk?”
Hétszáz font körül.
764,42 font gátanként.
- Igen. - Szóval ide építünk egyet.
- És oda. - Igen.
- Oda is. - Öt méterrel távolabb?
Úgy valahogy.
Azon a szakaszon, amit a minap kitisztítottam.
Azon a 100 méteren simán kijön olyan 7000 font.
Ez remek. Tényleg.
És mit mondott a területért felelős szakember?
Kicsoda?
- Jóváhagyás szükséges. - Ezt hogy érted?
Azt írja, ha három és öt méter között van a szélessége…
- Igen. - Helló!
- Így kell csinálni. - Igen?
Igen, itt írja.
Igen, három és öt méter között kell lennie…
„Így kell csinálni.”
„Beszéljen a területért felelős szakemberrel
a létesítményekre vonatkozó tervről.”
- Beszélned kell velük. - Ezt nem olvastam el.
Az istenit!
És mielőtt kijönnek, ezt el kell tüntetnünk.
Nem fizetnek olyanért, amit megcsináltál.
Előbb engedély kell, csak utána adják meg a támogatást.
- Utána csinálhatod meg. - Nem fogom.
Átvisszük őket a másik részre,
- ahol még nem csináltunk semmit. - Aztán visszahozzuk.
Nem fogják észrevenni a különbséget.
- De ez eléggé… - Nem.
Be kell tartani a szabályokat.
Megcsinálhatjuk, de szabályosan.
- Tetszik az ötleted. - Oké, akkor csináljuk…
Jó, akkor leállok ezzel a környezetvédelmi munkával.
Ezzel a fontos munkával, amit eddig csináltunk.
- Akkor kiszedjem az összeset? - Ne!
Ezt a részt nem mutatjuk meg. Azt mondjuk, vihar volt,
és az egészet idefújta.
A felaprított fa beleesett a vízbe…
Ja, hát felvágtuk őket, aztán legurultak ide a partról.
Miután Charlie átmenetileg leállította a gátépítést,
Kalebbel kelet felé vettük az irányt…
hogy megnézzük, mennyit hoz a zöld Lambo az árverésen…
…körülbelül 20 000.
CHEFFINS GÉPÁRVERÉS CAMBRIDGESHIRE
Fel szoktál pörögni az ilyen rendezvényeken?
Imádom. Itt van legalább
ötmillió fontnyi cucc. Vagy több.
Kalebnek valószínűleg igaza volt,
mert itt tényleg mindent árultak
a csúcskategóriás lánctalpas traktoroktól
egészen a Pixar-figurákig.
Felvonulnak az összes traktorral?
Úgy tűnik. Reméljük, az enyémet nem jön végig,
- mert végig pittyegni fog. - Durva lenne!
Jó reggelt! Üdvözlöm önöket a cambridge-i gépárverésen.
Akkor itt kezdünk. A 3000-es tétellel indítunk.
Ide-oda futkosunk…
Leültünk, és felkészültem
a szokásos érthetetlen aukciós hadarásra.
Ezerötszáz…
Ha nincs több ajánlat, 26-nál elviszi
huszonhatezer font…
Ötezer, van még egy ajánlat.
Olyan, mintha moziban lennél,
és felirat nélkül néznél egy német filmet.
- Nem érted? - Nem.
Én igen.
Szerencsére volt egy kijelző, ami afféle vidéki
Google-fordítóként működött.
74 000 LICIT: 85 840
74 000 font, és eladva. Köszönjük.
Mindjárt mi jövünk?
Nem.
Tudni fogjuk, mikor jön, mert pittyegni fog.
- Könyöktámasz-hiba. Szerviz szükséges. - És rázkódik.
És indul is a licit, már 46 ezernél jár.
- Kösz. - Hölgyeim és uraim!
12-46-os tétel.
A TTV Agrotron 50k-s gép.
Itt jön.
Azt a rohadt!
A traktort jelenlegi állapotában veszik meg. Na, lássuk!
Itt nagy harc lesz.
- Na lássuk! - Harc!
Jól felszerelt gép. Mennyire tartják?
Hatvanezer? Mondjuk 60 ezer?
Harminc. Köszönjük, uram! 30 000-ről indulunk.
Harmincezer? Ugyan már!
…31, 32. 32, 33. 33.
34, 35. 35, 36.
36, 37. 37-nél vagyunk. 38.
Azt sem látom, ki licitál.
Negyvenezernél vagyunk. 41, 42.
Negyvenkétezer, 43.
Gondolj bele! Minden ezresnél kevesebbet buksz.
Ötvenezer, 51 ezer.
Ötvenegyezer?
- Az jó. - Oké.
- …ötvenkettő. - Többet kerestem, mint gondoltam.
…54, 55 000. És 55 ezer.
Van egy új licitáló.
Ötvenhatezernél vagyunk.
Nyilván nem látták a műsort.
Ötvenhétezer-ötszáz?
Szegény pasas bent hallgatja a pittyegést.
Könyörög, hogy vigyék már el ezt a vackot, mert megsüketül.
…65 000.
Hatvanötezernél járunk. 65 000.
Kezdtünk közeledni ahhoz a 80 ezerhez, amit fizettem érte.
Hetvenötezer-ötszáz.
Még nincs vége, 70 500 az ajánlat.
70 500-nál, a kalapács a levegőben,
senki többet harmadszor, elkelt
hetvenezer-ötszáz fontért!
Elkelt 70 500 fontért, online. Köszönjük.
Hát, ez… anyagilag fájt,
de nem volt akkora gyomros.
Jaja.
Ez a traktor most nézett ki a legjobban.
Ja, el is megy.
Közben a Diddly Squaton még mindig nyoma sem volt az esőnek.
De Charlie még nem esett pánikba,
úgyhogy összehoztam egy randevút.
Pirosra állítom a fényt. Ad neki egy kis romantikus hangulatot.
Arya tüzelt,
úgyhogy ideje volt összemelegednie
a párjával, Rodeóval,
hogy szülessenek kiskutyák.
- Itt jön Rodeo. - Rodeo!
Kellene egy templom az esküvőhöz.
Hol ejtsük meg?
Elengedjük őket, vagy maradjanak?
- Szerintem ne. - Gyerünk, Rodeo!
- Adjunk egy kis időt! - Ez az! Rossz…
- Az az arca. - Az a szeme.
Az az arca, Rodeo. Az arca!
- Na, ez az! - Ne nevessünk, kérem!
Ez nem vicces, mert még mindig az arcára megy rá.
Felemeli a farkát. Ez jó jel.
Na, ez az!
Üdv a Clarkson kutyapornóban!
Ez az új, háromrészes sorozat…
- A „Csak kutyapóz.” - …a kutyák…
Végre! Most jó irányból kapta el.
Betette?
Nincs benne.
A közelében sincs.
Ráélvezett a hátára. Te jó ég!
De Aryának tetszik.
Igen, nagyon.
Nyalogatja a fülét.
Ez tetszik.
- Igen, kedves dolog. - Aranyos.
Gyerünk, Rodeo! Rajta!
Ez az!
Ígéretesebbnek tűnik.
- Mit terveztél estére? - Pilátesezem.
- Igen? - Arra gondoltam, esetleg…
Van garnéla, csinálok hozzá mascarponés szószt.
Az jó ötlet.
- Úgyis el kell használni. - Igen.
Végül a természet tette a dolgát,
A GAZDA KUTYÁJA
és később
elmentem a kocsmába, hogy találkozzam Nickkel…
mert alig több mint 24 óra volt hátra a Fura kajaestig.
Megvan már a kajaest menüje?
Persze.
És nem látsz előre semmilyen…
Van csigakaviárod?
Van.
De van egy kis bökkenő…
Lisának hívják.
Szerinte a csigapete, ami a kaviár,
arra való,
hogy több csigát tenyésszenek,
és arc- és kézkrémet készítsenek belőle.
Szóval el kell lopnom a csigapetéit,
hogy ne vegye észre.
Mert ha megkérdezem, nemet mond.
Szerinted mennyire lesz szükség?
Olyan 600 gramm kell majd,
ami elég sok.
Értem.
Mivel a peték aprók voltak, ez a mennyiség tényleg elég soknak tűnt,
úgyhogy visszamentem Lisa csigakertjébe,
és szinte mindent összeszedtem, amit találtam.
A sarat le kell mosni.
Jöhet a csipesz.
Ha óvatossági sorrendben megyünk:
az első az atombomba hatástalanítás,
aztán egy gyerek szemműtétje,
és az első helyre a csigakaviár-készítés kerül.
Nem törhetek össze egyet sem,
egyetlen egyet sem.
Atyaisten, ez…
A peték kinyerése annyira pepecselős munka volt,
hogy rá kellett erősítenem a szemüvegemre.
Nem látok semmit.
Hova lett a teáskanál?
Hol van? Itt van.
Azt hittem, ez egy leveses kanál.
Hol a… itt van.
Lássuk, mennyi jött össze!
Ne már!
Ebben 30 gramm csigapete van.
Harminc gramm.
Nekem hússzor többre van szükségem.
Másnap, a Fura kajaesten
elvittem a csempészárut Nicknek,
és az új séfünknek, Maxnek.
Az a rossz hír, hogy nem tudtam
annyi kaviárt szerezni, amennyit szerettél volna.
Csak 425 gramm lett.
Kell egy kis kiskanál, hogy megkóstoljuk, nem?
Nem igazán kóstolhatjuk meg.
- Mert nincs… - Igen, nincs elég belőle.
Vigyázz ezekre!
- Persze. Mert… - Lisa kiherél,
ha rájön, hogy honnan van.
Aztán bementem, hogy üdvözöljek egy régi ismerőst…
Helló!
- Helló! - Tomasz!
…aki vállalta, hogy ad egy kis szájfrissítőt azoknak,
akiknek nem jönnek be ezek az ételek.
- Jól vagy? Minden rendben? - Persze.
Tomasz eredetileg a Clarkson farmja
második évadában tűnt fel,
amikor chilis lekvárt főzött a gazdaboltnak.
Mi a…
Akkoriban az a pokolian csípős kotyvaléka
a Scoville-skálán elérte a négymilliót.
Azt a mindenit!
De a Fura kajaestre még ennél is továbbment.
Ez nagyon csípős.
Ez kilencmillió.
Ez pedig 15 millió a Scoville-skálán.
- Tizenöt? - Tizenöt, úgy van.
- Tizenöt millió? - Igen.
Jesszusom!
Ez a világ legjobb csiliszósza.
- Az egész világon? - Igen.
Teljesen kikészíti a szádat.
Ha meginnád az egészet, belehalnál?
Talán nem,
de lenne egy kis gond a gyomroddal.
Meg mindennel.
- Kikészítené a feneked? - Igen.
Igen, kikészülnél.
Mivel nem szolgálhattam fel olyat, amit én magam nem próbáltam ki,
ezért úgy döntöttem, hogy megkóstoltam a 15 milliós változatot.
Készen állsz?
Kóstoljuk meg!
- Nagyon keveset! - Nagyon keveset.
- Öregem!
Most már félek.
- Megcsináltad. - Tudom.
Oppenheimer óta senki sem félt ennyire
a saját alkotásától, mint te.
Oké, Jeremy! Megkóstoljuk.
Oké, mehet!
Egy nagyon kicsit!
- Ne! Várj! Elég! - Ez nem sok.
Dehogynem! Elég lesz!
Ez rengeteg!
- Na, mehet! - Oké, jó étvágyat!
Mit szólsz? Lehet, hogy nem is erős.
De, az.
Basszus!
Kezd eldurvulni.
A rohadt életbe!
Ez nagyon fáj.
Azt a rohadt élet!
Atyaég!
Kidugult a fülem!
Leégette…
Atyaég, a fülem!
A fülem, bassza meg!
Rohadt csípős.
Elnézést kérek.
- Oké. - Nem oké.
Már jobb.
Miután rájöttem, hogy ez a csiliszósz még épp vállalható…
Öregem!
…fel lehetett szolgálni, ezért bementem a konyhába…
ami addigra már úgy zsongott, mint egy méhkas a Fura kajaest miatt.
Na, srácok, hogy állunk? Megvannak a tányérok, mehet a szerviz?
A szakácsok épp birkaszívet,
agyat meg disznófület készítettek,
Nick pedig személyesen felügyelte az egyik fő attrakciót.
- Mókus? - Igen, ez a mókus.
És hogy készítjük el?
Lisztbe forgatjuk, és kisütjük.
Megy rá sok só meg bors és medvehagyma,
kap egy kis pácot, és fűszeres lisztben kisütjük.
- Értem. - Ropogós…
Ropogós mókus.
Sejtem, hogy ez a jelenet nem mindenkinek
lesz ínyére, de…
De ez…
Ezek szabadon élő állatok, szóval…
Ezt ezerszer jobb megenni, mint egy ketreces csirkét.
Ennek jó élete volt. Aztán jött valaki,
és jól lelőtte.
Szépen tarkón lőtték.
Fejlövés.
Igen.
- Igen. - Hol van a pénisze?
Ezek a golyói… Itt a pénisze.
Szóval hatalmas töke van, de…
miért ilyen óriási, ha ilyen nevetségesen kicsi a farka?
A szakácsképzés nem igazán tér ki
a mókusok anatómiájára, ha őszinte akarok lenni,
úgyhogy erre nemigen tudok válaszolni…
Erre majd rá kell keresni.
Magukra hagytam a szakácsokat,
FURA KAJAEST MENÜ
CSIGAKAVIÁR ROPOGÓS MÓKUS
és estefelé, miután megérkeztek a vendégek…
elmagyaráztam mindenkinek, miről szól ez az esemény.
- Jó estét, mindenkinek! - Jó estét!
Jó estét, és köszönjük, hogy eljöttek az első,
és reméljük nem utolsó, Fura kajaestünkre A gazda kutyájába.
Ez persze egy jó buli,
de van mögötte komolyabb elképzelés is.
Biztosan észrevették már, ha mostanában
jártak akár boltban, akár hentesnél,
hogy a húsárunak felment az ára.
Negyvenkét font egy báránycomb a saját hentesemnél.
Ez brutálisan sok pénz. A steak is drága.
A marhahús ára meg mostanra teljesen elszállt.
Lassan ott tartunk, hogy a hús luxuscikk lesz,
ezért vagyunk itt ma este.
Olyan állatokat fogunk megkóstolni, amiket valószínűleg még soha nem ettek,
és olyan húsrészeket is, amiket amúgy nem nagyon szoktak enni.
Hadd adjak egy tanácsot!
Néha furcsa lesz az állaga annak, amit esznek,
mert a marhához, csirkéhez, sertéshez, bárányhoz
vannak szokva,
de ezen lépjenek túl!
Gondolják azt: „Oké, nem taknyot eszem,
csak olyan az állaga, de amúgy tök finom.”
És ha erre rááll az agyuk, remélem,
hogy legközelebb a hentesnél
már inkább pacalt kérnek,
válogatnak, és kipróbálnak valami újat is.
És még rohadtul olcsóbb is.
Köszönöm, hogy meghallgattak, jó szórakozást mindenkinek!
Azt a kaviárt felküldöm ide, Louis!
Helló, fent is vannak asztalok!
Ropogósra sült mókus.
Lisával vendégül láttuk az asztalunknál
Davidet, a hentest,
Charlotte-ot, Kalebet, Charlie-t…
- Isztok valamit? - …és Annie-t,
aki egyáltalán nem lelkesedett az estéért.
Mehet a szerviz?
Na szóval… minden tálkában
csigakaviár van blinivel.
Ez ugye tejföl?
Crème fraîche? Oké.
Na, jól van, jövök!
Nagyon izgalmas!
Na, hölgyeim és uraim!
Itt van a fokhagymás vajban sült csiga,
- és a csigakaviár. - Igen.
Vigyétek ki, rakjátok ki,
aztán majd tartjuk, ha…
Emeljük poharunkat Lisára, hogy felnevelte a csigákat meg a kaviárt!
- Igen, Lisa! Szép volt! - Szép volt!
Szép volt! Köszönjük!
Hogy kell ezt megenni?
Hát…
Szét kell pattintani a fogaddal.
Ez zseniális, tényleg. Nagyon bejön.
A vendégek bátran belevetették magukat a csigákba és a csigakaviárba…
Ízlett?
Igen.
- Ízlett a csiga? - Igen.
…ami megkönnyebbülés volt,
mert a következő fogásnál rátettünk egy lapáttal.
Mint a KFC.
Átneveztük cotswoldi rántott mókusra.
CRM!
Van egy…
Lisa, látom, nagyon meggyőzött.
- Ez… - Nem is rossz.
Ez melyik része a mókusnak?
Nem ízlik.
- Mintha patkány lenne. - Nagyon rossz.
Az íze még hagyján volt.
Iszonyú büdös!
Rémes a szaga.
- Bűzlik. - Igen.
Durva szaga van.
Ne!
Már kétszer is kezet mostam,
- és még mindig mókusszagom van. - Már mondtad.
Kinek ízlett a mókus? Egy, kettő…
Van, akinek ízlett.
- Oké. - De büdös!
- Igen, büdös. - Büdös.
A következő fogás méh lesz, úgyhogy…
Jöhet a következő kör.
Mehet a szerviz?
Itt van a disznófül és a méh is.
Finom!
A méh?
- Nem a malac füle. - Igen, az finom.
A disznófüllel egyetértek.
Itt van bárányagy. A töltött szív.
Isteni a szív.
A bárányagy isteni!
Nagyon finom.
Emlékszel, amikor Anthony Hopkins megette Ray Liottát?
Igen.
Ja, a Hannibal végén,
amikor élve ette meg az agyát.
Jól lehet kenni. Kérsz bárányagyat, Annie?
- Még meggondolom. - Tényleg?
Annie, te vagy a gazdaboltok királynője,
te vagy ennek a nagyasszonya,
és eddig még hozzá sem nyúltál a kajához.
Van bármi, ami ízlik?
- Kóstoltad a szívet? - Megszagoltad?
Muszáj enned valamit, Annie.
Ez az első falatod?
Nem, a bárányagy nem nagy falat.
Ez megmagyarázza, miért ilyen ostobák!
Annie végül az agyat sem kérte…
én pedig elmentem előkészíteni a szájfrissítőket.
De először tettem némi óvintézkedést.
Adjátok körbe!
Van itt tűzoltó készülék is, ha valakinek lángra kapna a szája.
Tele van tejjel.
Figyeljenek, ez tényleg fontos!
Amelyikben a kis koktélpálca van,
az 15 millió a Scoville csípősségi skálán.
A sárgás az hétmillió.
A középen lévő kicsit pirosas, az kilenc.
A hétmillió, mondom, brutálisan csíp.
Erősebb, mint bármi, amit kóstoltak.
A kilences még annál is durvább.
A 15 milliósból egy csipetet egyenek!
Nagyon köszönöm!
A vendégek nekiláttak.
És aztán…
Mekkora barom vagyok!
Vizet!
Minden oké?
Nagyon fáj!
Amíg az egyik vendég kiment, és kidobta a taccsot a virágágyásba
egy adag mókussal együtt…
mi az asztalnál arról beszélgettünk, hogy mit tanultunk az estéből.
Szóval azon gondolkodom, hogy van-e
valami az ételek közül, ami felkerülhetne az étlapra.
- Dehogyis! - A disznófül.
A visszajelzések alapján…
- A disznófül? - Igen!
Még a töpörtyűnél is jobban bejön.
A csiga a nyerő.
Charlie, nem!
A csigát nagyon szerették.
- Akkor több csiga kell. - El a kezekkel a csigáktól!
Felejtsd el a kézkrémet, együk meg őket!
Figyeljetek, jó buli volt, és a kocsmának is jót tett.
Csak hat ember halt majdnem bele, szóval teljesen rendben van.
A Fura kajaest egy kellemes, felszabadult este volt,
ami ránk is fért a történtek után.
Új jövevények is érkeztek…
Na!
…és új szintre emelték a gazdaságot…
Mintha a Starship Enterprise landolt volna a Diddly Squaton.
…és láthatóan elemükben voltak a földeken.
Micsoda látvány! Odanézz!
Május elején viszont kezdett világossá válni…
hogy baj lesz.
Három hete Charlie azt mondta,
hogy három héten belül eső kellene.
Ez az idő letelt, de egy csepp eső sem esett…
Ha megyünk még úgy 30 métert erre…
…és a növények nem bírták a szárazságot.
Látod, mit művel az időjárás?
A zászlóslevél össze van záródva.
- Az ez? - Igen.
Azért pöndörödik össze, mert a benne lévő nedvességet
- próbálja megtartani? - Igen.
Jól látszik, hogy a levél elkezdett összepöndörödni.
Igen.
A tetején a sárgulás is jelzi, hogy nincs jól.
Igen. Lentebb meg…
már össze vannak aszalódva, feladták.
Várj, itt van egy… szóval…
Igen, na ez az, ez tökéletes példa.
Ez már elpusztult. Ez…
- Elvetettünk egy magot… - Igen.
És ebből lett volna
- három ilyen. - Igen.
De mivel nem esett, ez is meg ez is elpusztult.
Igen.
Ismered Harry Metcalfe-et? Van egy műsora YouTube-on, zseniális.
- Igen. - Pontosan.
Azt mondta, hogy ez
- országosan hatalmas veszteség… - Igen.
…napi 100 000 tonna búza, nem árpa, csak búza,
és ez már egy hónapja így megy.
Ráadásul az is gond, hogy ennyire alacsony.
Igen.
Nem lesz szalma.
Nem.
Se kenyér, se szalma.
Nem. A jószágnak sem lesz mire feküdnie.
Muszáj, hogy essen.
Teltek a napok, de az égen egy felhő sem akadt.
Nézd már, olyan, mint a sivatag!
Tudom. Fent jártam a minap, azt hittem, már követ termesztünk.
Igen.
Annyit dolgoztunk ezzel a földdel,
aztán mintha Isten leszólt volna: „Eső nem lesz.”
És mivel továbbra sem volt semmi jele, hogy jönne…
Charlie összehívott minket a hagyma- és céklaföldre,
ahol ilyenkorra már rég ki kellett volna kelnie a vetésnek.
Mikor vetettünk? Egy hónapra?
- Hat, hat és fél hete. - Hat és fél hete?
És eddig ennyi jött ki belőle, vagyis semmi.
Nézd, ott van. Teljesen kiégtek.
A francba!
Mit csináljunk?
Szerintem, főleg itt ezeken a részeken
le lehetne zárni, és újra kéne vetni ezeket a részeket.
Ezt. És a hagymával mi legyen?
Főleg azokon a részeken.
Újra kéne vetni a legnagyobb részt.
- Igen. - De még úgy is…
Hogy nincs nedvesség a talajban.
Értem.
Szóval a cékla meg a hagyma: kuka.
Az egész kuka.
Tavaly túl sok volt az eső. Idén túl kevés.
Atyaisten!
A KÖVETKEZŐ RÉSZBEN
Nézd, ott egy kutya! Nézd, mit csinál!
Elég!
Ne! Te jó ég!
Jesszusom!
Tizenkétezer kilométert jött.
- Kicsoda? - A kerti poszáta.
Idén te csinálod az aratást.
Nem hibázhatunk.
Az isten szerelmére, Kaleb!
Odanézz, esik!
- A francba! - Menj!
Ennél rosszabb már nem lehet.
Tudom. Rossz hírem van.
A feliratot fordította: Usztics Anna
Kreatív supervisor Varga Attila