CLARKSON FARMJA
40. FEJEZET ARATÁS
30 PERCCEL A TBC-VIZSGÁLAT EREDMÉNYE UTÁN
Hozok még egy bálát.
Már felraktam az utánfutót…
-Jó. -…úgyhogy azzal lemehetünk.
A pajtát felkészítettük a betakarításra,
most viszont TBC-elkülönítővé kellett alakítanunk
a tehénnek, amelyik nem ment át a teszten.
Gyere! Attól tartok, rossz hírem van.
Elválasztottuk a borjától,
úgyhogy most szomorú. Ikreket vár.
A borjat nem kellene felhozni?
Nem. Tudod, mit mondott Dilwyn.
„Ha behozzuk a borjat, annak is mennie kell.”
A borjú fog bőgni ma este, vagy ő?
-Ő. Az egyikük biztosan. -Igen.
Hát… Micsoda rémes betegség!
Szomorú, egy tehénnek nem jó egyedül.
-Tudom. -A tehén csordaállat.
Úgy sajnálom.
Egy tehén.
Ott van.
Úgy belekényelmesedtünk.
-Évekig rendben voltunk. -Igen. Tíz teszt volt.
Tudom! Nem bírom. Olyan megrázó.
Nem igaz!
Azután elmentünk Endgame-ért, mert a fontosságát tekintve,
úgy éreztük, a legjobb, ha elszeparáljuk a többiektől.
Szar ez a gazdálkodás.
Ma nem igazán szeretem.
Letaglózó azzal a szerencsétlen tehénnel.
Az egyes számú tehén. De Endgame.
Nem tudtam felrakni a teherautóra, egyszerűen nem.
Helló!
Na, Endgame…
Ne már, a kocsi és az utánfutó közé dugta a fejét.
Endgame, nem segítesz.
Mozgás, Endgame!
Menj!
Beszállás!
Menj, pajtás! Gyerünk!
Menj csak!
Hallod ezt? A borjú az anyját hívja.
Igen.
Gyerünk, Endgame!
Vissza a magánzárkába, sajnos.
Csodásan néz ki.
Szegény Endgame.
Haver!
Egy kis nevetés a nap végére.
Olyan szép!
Gyönyörű állat.
-Rendben lesz. Muszáj. -Ajánlom is.
Nézzétek, beszélgetnek!
Igen. Legalább itt vannak egymásnak.
Az orvosi munka nem ért véget…
mert másnap világossá vált,
hogy a tüdőgyulladásos borjú állapota romlott.
Megpróbálsz felállni?
Gyerünk, pajtás! Álljunk fel!
Drágám!
Szép munka.
Az udvarban elkülönítő karámot csináltunk a tüdőgyulladásos kis borjúnak.
És az anyjának.
De nehéz vagy!
Jól van.
Olyan, mintha folyadék lenne a tüdejében.
Akkor tüdőgyulladás?
Igen, ez az.
Igen. Remélem, nem túl késő.
Nem mondanám, hogy jól van.
Tovább kell etetnünk őt
-még pár napig. -Igen.
Hátha megerősödik, ha hatni kezd az antibiotikum.
És ha megerősödött, újra elkezdheti az anyja etetni.
Jézusom!
Abban a reményben, hogy nem kell több karámot építenünk,
elpakoltuk a kerítés maradékát.
Két napja csak karámot építünk.
Neki akarok látni a betakarításnak.
Fel!
Kicsit kijjebb!
Állj!
Megyek a kurva kocsmába.
Ez az utolsó csepp.
A sok trauma után végre jó hírt kaptam.
Nekiláthattunk a betakarításnak, mielőtt befekszem a kórházba.
És a zabbal kezdtünk.
Elég fura lesz Simon nélkül csinálni,
de izgalmas, hogy Kalebbel csináljuk.
És különösen izgalmas, mert Kaleb vett magának egy kombájnt.
Na, lássuk!
Újra munkába állt a hatalmas Lamborghini,
nincs az a pittyegés, amit a zöld csinált.
Milyen pofás utánfutó!
Kívülről nem is érezni, milyen nagy,
de ha vezeted, azt mondod:
„Nagyobb vagyok, mint az út.”
Basszus!
Szűk lesz.
Istenem!
Bocsi!
Nem jó felé jöttem.
A zabmezőn először pillanthattam meg Kaleb szörnyetegét.
Azt a mindenit! Nem semmi!
Ez aztán a kombájn!
Mennyivel szélesebb az adaptere a Simonénál?
-Két és fél méterrel. -Két és fél?
Az övé 670 centi, ez 915.
Két óra alatt
-végezni fogsz. -Igen.
-És csak 35 ezer volt? -Igen.
-Egy új kombájn mennyi? -Félmillió fölött.
Három… Félmillió, igen.
Hihetetlenül olcsó volt.
De amikor beindította, megértettem.
Kissé reszketeg.
Igen, van egy kis vibráció.
Na, lássuk! Kaleb Cooper első betakarítása
a Diddly Squat farmon.
Most… Fel?
Feljön.
Azt hiszem, kicsit lejjebb kell tenni.
Végre!
Csinál ez valamit?
Nem.
Csak lefekteted vele a zabot.
Aztán már állnak is fel újra.
Igen, annyira rövid, hogy nem érem el.
-Mintha pázsitot aratnánk. -Igen.
Lejjebb kell engednem az adaptert.
Igen, így jobb. Már vágja.
-Tényleg? -Igen.
Az első parcellád a Diddly Squaton. Nehezet kaptál.
Ez… tényleg nehéz.
Mi volt ez? Egy kő.
-Hallottad? -Igen.
Mivel alacsonyan megyek,
idén benne van a pakliban, hogy követ is elkapunk,
mert ha magasabban megyek, nem szedünk le egy szemet sem.
Igen, most köveket aratunk.
Szerencsére egy kevés zab is került bele.
És végül eljött az idő, hogy beindítsuk a Lambót,
hogy begyűjtsük a termést.
Helló! Már csinálja. Jobb, ha…
Bocs, nem tudtam, hogy ezt fogja tenni.
Az istenit, Kaleb, mit csinálsz?
Mit csinálsz?
Ilyen szóródás nem fér bele idén.
A rohadt életbe!
Ez nagyon nehéz.
Alig bírom levágni, kibaszott rövid.
Tudom.
Borzalmas hangja van. Nem tudom, mi ez.
Idejönnél, hogy te is hallod-e?
Ezek csinálják. Tudom, mi ez.
Gyakorlatilag ezek csinálják.
Az nem.
Itt látni, hol dörzsölődik.
-Bassza meg! -Szerintem az történt,
-hogy nagyon alacsonyan mentél. -Igen.
Azt hiszem, a talajnak ütődött, és eltört.
Basszus! Ez… Kurva forró.
-Hozzáértél? -Bármit teszel,
ne érj hozzá, mert… Leolvasztja…
Szerszám kell.
Jól van. Ez eddig nagyon simán megy.
Egy fél utánfutó van tele, és elmúlt dél.
Egy óra telt el, mire Kaleb olcsó kombájnja újra elindult.
Azt hittem, reggel 8-kor, fél 9-kor nekiállunk,
és 11-re végzünk.
Hát…
Eső éppen nem fenyeget.
Várjunk csak!
Lehet, hogy mégis.
Nem lehet, hogy esik.
Pedig de.
Basszus, nem hiszem el.
Nézd, az eső, mi? Esni fog!
Először kibaszott február óta.
A betakarítás első napján.
Mi a franc?
Ez hihetetlen.
Azt kell mondjam, ez…
Ránézek a kocsma kamerájára.
Vajon ott esik?
Tizennégy kilométerre van arrafelé.
Odanézz! Basszus! Látják?
Az jön most erre.
Ennyi volt, haver.
Tegyük kocsira, ami van, és irány a száraz!
Rakjuk kocsira, ami van?
Gondolom.
Bassza meg! Idén nem fizetünk szárításért.
Kész röhej lenne.
Nem akarjuk, hogy elázzon.
Gyerünk!
Szólj, ha kiürült!
Minden átment. Mehetsz!
Jön az eső.
Már nem is látni a völgy másik végét.
A fenébe!
Basszus!
Jól rákezdett. Gyerünk!
Ne!
Ez nem lesz jó.
Bassza meg!
Ne most!
Ne!
Pánikolok, nem bírom megcsinálni.
Végre.
Az eső végül szerencsére elállt.
És háromórányi meleg napsütést követően…
13,6!
Indulás!
…újrakezdhettük.
És hamarosan elkapott a betakarítás aranyórájának ritmusa.
Van előttem egy őz.
Gyerünk, arrébb!
Visszatért a mosoly az arcomra.
Süt a nap.
A kombájn most már rendesen működik.
Na, ez gazdálkodás!
Lassíts!
Pont a végében.
Nem rossz.
Koncentrálsz?
Mellément egy kevés! Kiszórod!
Arra figyeltem, hogy beintsek.
Szép munka, Jeremy.
Szép munka.
Figyeled ezt, Piastri?
Csak mondom.
Elgondolkodtam.
Most magunk vagyunk.
Ha nem mentem volna el szűrésre,
és nem csípik el időben a problémát,
jó eséllyel ez lenne az utolsó betakarításom.
Azért van csak remény, mert korán elcsípték.
Még jó sok évig fogok itt betakarítani.
Haver, hadd köszönjem meg!
Ez volt a gyerekkori álmom.
Egy valóra vált álom. Különösen, amikor elkezdtem,
tíz éve kezdtem itt, és bizony
idén ülök először a kombájnban, és dolgozom.
Nagy megtiszteltetés, de… Beleborzongok.
Imádom.
Én azért borzongok, mert az én farmom.
Ő meg azért, mert most először ül a saját kombájnjában.
Ma mindenki borzong a Diddlyn.
Ahogy a nap lassan nyugovóra tért, jó hír érkezett Kalebtől.
Kész van a zab.
Vége. És jó a vége.
Holnap találkozunk, haver.
Igen, holnap jövök. Köszi!
Nem, én köszi! Élvezetes nap…
Vagyis inkább nehéz. De kész van.
Az aszály miatt a zabtermés láthatóan kisebb volt,
mint a korábbi években.
De lehetett volna rosszabb.
Lehetett volna a következő is, amit betakarítottunk, a mustármag.
Ennyi.
Jézusom!
Hát ez… Csak hogy mindenki értse,
-ennek a résznek tele… -Igen.
…kellene lennie… Hány hold a föld?
Öt? Hat? Kicsit több.
2,4 hektár.
-Öt angol hold. -Igen.
De csak a felét takarítottuk be.
A barnát vagy a sárgát csináltad?
-A távolabbit. -Az a barna.
-A sárga nem termett. -Igen.
Másnap reggel szóltak,
hogy a daganatomat hat nap múlva operálják.
Gyere!
Mindenképpen be akartam takarítani az őszi búzát
ŐSZI BÚZA
és a tavaszi árpát még előtte.
TAVASZI ÁRPA
De jött Murphy.
Azonnal újra esni kezdett.
Ki kell találnunk az ütemezést…
-Igen, nagy a nyomás. -A mai nap kuka
-az idő miatt. -Igen.
-Így akkor marad… -Talán a holnap.
…szerda, csütörtök, péntek, szombat…
Vasárnap Londonba kell mennem,
mert hétfőn reggel fél hétkor be kell feküdnöm.
És addigra szeretném letudni.
És azután… Érkezik a harmadik gyerek…
Valószínűleg a jövő hét végére.
De a többi egy héttel korábban jött.
Jézusom! Akkor…
Jó. Ha ott tudok lenni a szülésnél.
Hihetetlen, a valaha volt egyik legszárazabb nyarat követően,
és túl későn a terményeknek
a következő három napban végig esett az eső.
JÚLIUS 30.
JÚLIUS 31.
AUGUSZTUS 1.
Azaz szombat volt,
SZOMBAT
mire Kaleb vissza tudta hozni a kombájnt a farmra.
És hogy megkönnyítsem az átkelést
a városon, kíséretet is kapott.
TÚLMÉRETES SZÁLLÍTMÁNY
Évekig gúnyolt, mert a traktorom „túl nagy”.
Erre fogja, és vesz egy kombájnt,
ami nagyobb egy Nimitz osztályú repülőgép-hordozónál.
Nyugodtan jöhetsz.
Jövök.
Akarnak kenyeret és sört?
Ahhoz kombájn kell.
Hála profi kísérői szolgáltatásomnak, hamarosan a farmra értünk…
és felkészültünk.
Az időjárás változatlan.
A traktor jól megy.
Pakoljuk meg ezt az utánfutót!
Másfél napom volt betakarítani a búzát és az árpát,
mielőtt kórházba megyek.
De Kaleb kombájnjának mérete
azt jelentette, hogy nagyon gyorsan tud betakarítani.
Ez egy hihetetlenül megrakott utánfutó.
Általában két kombájnra valóval,
bár kisebb kombájnnal, úgy háromnegyedig szokott lenni.
Ez teljesen tele van.
-Máris jövök. -Menj!
Sietned kell, mert nem hiszem, hogy körbeérek
még egyszer nélküled.
Oké.
Most nem lehet bénázni.
Nincs helye hibának.
A francba, ez behajtotta a rohadt tükröt!
Érkezés.
Jól van.
Kihajtom ezt a rohadt tükröt. Fenébe!
Csapdába estem a saját fülkémben.
Valaki… A filmesek közül idejönne valaki, és meghúzná ezt?
Csak húzza ki!
Ez nem túl jó.
Ennyi. Ez az új otthonom. A fülke.
Hol vagy?
Kész vagyok. Tele. Gyere!
Chrisnek is megpróbálja.
A francba!
Igen, ez kicsit sok lett.
Gyerünk! Ne szúrjuk el!
Gyerünk már! Mit csinál?
Mennyire vagyok a sarokban?
És vissza.
Nyomás!
Órákon át nyomtuk.
És simán ment.
Szép munka.
Abszolút profi.
Háromnegyed három. Szombat.
Holnap ilyenkor indulok Londonba.
Estére csak két kocsinyira voltunk,
hogy végezzünk a búzával,
azaz holnap reggel, ha korán kezdünk, és mázlink van,
az árpa is meglesz.
De akkor…
„Kuplung rövidzárlat.”
A kuplungszenzor, motorteljesítmény… Zárlatos.
Kaleb, komoly gond adódott.
„Kuplungszenzor testzárlat.”
Micsoda, elment a kuplung?
Igen.
Megbénult.
Elkeseredetten hívtam fel Bent, a helyi Lambo-szerelőt.
Jó estét, uram!
Ben hamar rájött, hogy nem lesz egy egyszerű javítás.
-Valószínűleg elszállt a szenzor. -Hát… Igen.
De amikor jeleztük, hogy sürgős lenne, azt tette, amit a gazdálkodók szoktak.
Lemondta minden délutáni tervét, hogy segíthessen.
…a szenzor. Ha kell, darabjaira szedek
egy traktort valaki más udvarán, hogy a tiéd rendben legyen.
Nem lehetek elég hálás.
Bármibe kerül is, rendbe hozzuk.
AUGUSZTUS 3.
Éjszaka visszavontatta a traktort az udvarra,
és megpróbált mindent, hogy megjavítsa.
Végig kell mennem,
és ellenőrizni minden csatlakozót, vezetéket, vezérlőegységet
innen egészen végig, a váltón át,
majd fel eddig a sarokig.
-Francba! Tényleg? -Igen.
Tudom, hogy lehetetlen kérdés,
de fel kell tennem.
Szerinted mikor lesz kész?
Az egy csoda lenne, ha ma visszakapnád,
mert szét kell szednem a fél fülkét. Igen…
Oké.
Végül nem számított.
Ez… Igen, ez…
-Eső? -Ez…
-Áztató eső. -Igen.
Összepakolok.
-Nincs értelme maradni. -Nincs.
-Ma már nem lesz aratás. -Helyezd magad kényelembe!
Akkor…
-Árpa. -Igen.
Hamarosan találkozunk.
Ne aggódj semmi miatt, jó?
-Vigyázz magadra! -Jó.
Vigyázz rá, Lisa!
Ő visszajön. Traktoroznia kell.
Oké, de te viszed el.
-Elvisz. -Holnap jövök.
-Igen. -Ha kell bármi…
Reggel hatra megyek be.
FaceTime-on beszélhetünk, ha akarsz.
Kiraklak a traktor elejére.
-Oké. -Jó? Vigyázz magadra.
-Szia! -Szia!
Viszlát, mindenki!
AUGUSZTUS 4. JC MŰTÉTJE
5. LISA BETANÍTÁSA
-Jól van, kuplung fel. -Igen.
-Mindig olyan sebességgel… -Jó.
…hogy két kilométer per órával menj.
-Kicsi kormányzással. -Igen.
Mert amint nem gyorsan csinálod,
-bebicskázik. -Igen.
Az utánfutó a saját feje után megy.
Az ellenkezőjét csináld, amit ő akar.
Oké.
-Jó? -Oké.
Menni fog.
Oda kell bemennem.
Lássuk!
És… hátra.
Rossz irány.
Megbicskáztam.
A kerekek arra mennek.
Ez az.
Hozd egyenesbe a kormányt! Túl sok!
Gyerünk! Menni fog.
Ez az. Most hozd egyenesbe! Egyenesbe, Lisa!
Mi?
Gyerünk!
Szedd már össze magad, Hogan!
Látom, hogy érti.
És most figyeljék, menni fog neki!
Az utolsó szakasz a baj. Odaér a pajtához,
és pánikolni kezd. „Nehogy nekimenjek!”
Bassza meg!
Ez az!
Igen!
Megcsinálta!
6-7. ÁRPAARATÁS
-Jó a kilátás innen fentről. -Igen.
Ott van Kaleb…
a kombájnban.
Azután a termény megy be oda,
és viszem is vissza a pajtába.
Ég a lámpa!
Kész vagy, Lisa?
Egy pillanat, és jövök.
Basszus! Oké, fékezek.
Lisa, be kellene állnod az ürítő alá.
Míg mi elindulunk.
Biztos?
-Menet közben? -Igen.
Igen.
Oké, menni fog.
Az utánfutónak a cső alatt kell lennie.
A többiről gondoskodom.
Csak maradj ott!
Úgy van.
Szép munka, Lisa!
Odanézzenek!
Megcsináltam!
Fordul a kerék?
Igen, fordulsz!
Az árpa a pajtában!
Úgy örülök!
Utolsó adag.
Egy kemény munkanap vége.
Holnap találkozunk. Köszi!
Istenem!
Tele vagyok, Lisa. Merre vagy?
Mi a bajod?
Lerobbantam, bassza meg. A Lambóban.
Persze hogy le.
Gyere csak! Igen.
Kaleb, mehet a szállítás. Második műszak.
Utolsó kör, Lisa.
Végeztünk a tavaszi árpával.
Szép volt. Remek munka.
Lisa ügyes. Ne értsetek félre!
De hiányzik Jeremy hangja a rádióban.
Ez így érzelgősnek hangzik.
A munkája nem hiányzik.
Hiányzik mint barát,
akivel együtt csináljuk ezt.
8. BIRKAOLTÁS
Gyertek, srácok! Jól van.
Ne! Várj!
Kecskék!
Igen. Gyertek, fiúk!
Erre, nyomás!
A Diddly Squat farm első almafája.
9. TERMÉNYELLENŐRZÉS
Ez az első parcella, amin az AgBotot használtuk,
és ahol kevesebb magot vetettünk,
mert versenyeztek egymással,
és ez lett a legtöbb termést hozó terület.
Ha van 100 kiskutyád egy anyától,
kevesebb tejet kapnak,
de ha csak tíz kutyus van,
több tejet kapnak.
Mi a franc? Miért beszélünk kiskutyákról?
11. TERMÉNYSZÁLLÍTÁS
Ennek mind mennie kell.
Utána mehet oda a durumbúza,
mert ahová rendesen a durumbúza megy, oda a TBC-gyanús
teheneket kell elszeparálnunk.
Istenem!
12. ÁLLATKÖLTÖZTETÉS
Richárd, Sonka Richárd.
Jó fiú, Vadkan James.
Ne, elrontottad.
Szamárra lehet ülni?
Persze. Erre születtek.
Azt hittem, cipekedésre.
Nem láttad Máriát és Jézust? Mária szamárháton ült.
Igen, ő lusta.
A birkák: „Mik azok?”
A szamarak is: „Mik azok?”
Birkák, elég! Ne!
13-14. DURUMBETAKARÍTÁS
Kaleb?
Jeremy?
Megjöttem.
Visszajöttél!
Látlak!
Megjöttem.
A hátam!
Ez piszkosul fájt.
Odanézzenek, hogy zötyögsz!
A seggem!
Megjöttem.
-Hogy vagy? -Jól.
-Igen? -Erősen, igen.
Hogy ment? Jól?
Nem fogom tudni, jól sikerült-e… úgy novemberig.
Oké. Lesz vérvétel meg minden?
Igen, vért vesznek, ilyenek.
A prosztatában.
-A tíz százaléka halott. -Aha.
-Ahol a rák van. -Ez mit jelent?
Ultrahangot használnak, és…
Nagyítóztál valaha papírt napos időben?
-Igen, attól… -Csinál egy kis pöttyöt.
Vagy mint amikor valaki napozik, az jó.
Én nem csinálnám, mert öreg vagyok.
Mindegy, azt csinálják, csak hanghullámokkal.
A hanghullámokat
a daganatra irányítják, és kinyírják vele.
Az egyetlen bajom… Tudod, hol van a prosztata?
Igen.
Jól vagyok, ha így állok,
és jól vagyok, ha fotelben ülök,
de amikor az ülés ezt csinálja…
Az bajos?
Amikor pisálsz, az én állapotomban
azt magas hangú jajgatás kíséri.
Fáj?
Igen. Voltál már katéterezve?
Fura, de nem.
-Ne is. Nem kellemes. -Körül vagyok metélve.
Ja, az nem ugyanaz.
Miután visszatértem a durumaratásra,
Lisának nem kellett már traktoroznia.
De annyira tetszett neki,
hogy lenyúlta Kaleb egyik traktorját,
és jött dolgozni, mint addig.
Korábban nem volt ilyen, hogy mindketten traktorozzunk.
Mi vagyunk a szupercsapat.
Visszajött Jeremy, így meg a B csapat.
Hiányzott ez.
Ez aztán igazán szar.
Szabad szemmel is látom, hogy…
Mit mond a kombájn?
Nulla egész két tonna hektáronként.
-Egy ötöd tonna hektáronként? -Igen.
Hat vagy hét az átlag, mi meg 0,2-t szedünk.
Jézusom!
Lesz vagy másfél év, mire megtelik a kombájn.
Egy örökkévalóság után
Kaleb végre készen állt üríteni.
Hol vagy, Lisa? Mindjárt tele vagyok.
Csodás! Igen. Jövök.
Lisa, ha kész ez a kör, menj vissza, jó?
Vettem.
Kaleb,
nem gond, csak elgondolkodtam,
miért Lisát választottad erre a munkára helyettem?
Őszintén szólva, jobban csinálja, mint te.
Tényleg?
Lisa, váltsunk a hatos csatornára, Jeremy maradhat az ötösön.
Remek, Lisa! Ismét tökéletes.
Te jó ég!
Ne viccelj! Ennyi?
Ez az összes. Durva!
Várj! Végeztünk ezen a parcellán?
Igen, ez kész van.
Szóval felesleges voltam?
De köszi, hogy eljöttél. Sokat jelent.
Oké.
Ahogy átálltunk a következő parcellára…
érkezett egy férfi, akivel beszélgethettem az orvosi háborús élményeinkről.
Gerald!
Igen, megvolt a műtét.
Szorítunk, hogy jó legyen. Egyelőre nem tudni.
Mondok én valamit.
Katéter.
Tényleg az volt a legrosszabb.
Hetven százalékon vagyok, Lisa.
Vettem.
Igen?
Akárhányszor bemegyek.
Igen.
Kész vagy, Lisa?
Igen, jövök.
Várj!
A fenébe, már megint ő az!
Kaleb és Lisa árulása egész nap tartott,
pedig igyekeztem szétszakítani őket.
Végig Kaleb mellett fogok menni.
Akkor muszáj lesz az én utánfutómba ürítenie.
Ehhez mit szólsz, Lisa?
Várjunk!
Bocsi!
Jeremy akarja a terményt.
Lisa kizárja.
Ne már, Lisa!
Gyerekek!
Másnap reggel mindenáron traktorozni akartam.
De először rá kellett néznem az állatkórházra.
Megint fekszel.
De a fejed fent van. Az jó.
Gyerünk, elbírsz egy kis tüdőgyulladással. Én is elbírtam vele.
Kelj fel!
Jól van.
Endgame!
Nahát! Hogy vagy ma?
Jó bika.
Mázlid van, hogy képes vagy erre.
Nekem nem megy sikítás nélkül.
Nemsokára jövök.
A látogatásnak vége, mentem Kalebhez és Lisához,
akik 2025 utolsó parcelláját takarították be éppen.
Most érek a földhöz. Hová menjek?
Oké, menj a keleti oldalra!
Jövök mögötted.
Nézzétek!
Lisa megint elém vágott.
-Halló! -Jól vagy?
Megindult a szülés?
Igen.
Oké. Milyen gyakoriak a fájások?
Ötpercesek.
Milyen gyakorinak kell lennie?
Jó. Rendben. Szia!
Taya szülni fog.
Viccelsz?
Nem.
Basszus, menj!
Még nem. Gyorsan befejezem itt.
Hallottátok.
Gratulálok, haver!
Elhiszed ezt? Folytatja az aratást,
pedig Taya szülni fog.
Hinnéd, hogy ez a harmadik, nem az első?
Hinnéd, hogy gazda, és nem irodista?
Hogy jut be a kórházba?
Az összehúzódások most ötpercesek,
úgyhogy van egy kis ideje…
Ki van vele?
Senki.
Megesik, hogy összekeveri, ki a párja és kik a tehenek.
„A tehenek elviselik.”
Igen, mert nincs olyan érzelmi intelligenciájuk?
És nem emlékeznek az ilyesmikre?
Tapasztalatom szerint a lányok megjegyzik.
Úgy fél órával számolok, és kész van, pajtás.
-Szerintem is. Durván. -A nemét tudjátok?
Kisfiú.
Van neve?
Igen.
Mi az? Jeremy?
Kurvára nem.
Alig fél órával később
a leendő apuka az utolsó sort taposta.
Kész van.
A 2025-ös betakarítás elvégezve.
Ne ismételjük meg soha!
-Sok szerencsét! -Köszi!
-Köszönöm! -Nyomás! Oda kell érned.
Megpróbáljuk majd kivágni azt a részt, amikor nem érdekelt,
hogy a barátnőd szül.
-Sok szerencsét! -Küldök képet.
Pusziljuk. Jól van.
És a nevét.
Az új babával remélhetőleg jó hangulatban zárunk.
Az utóbbi hetekben nem sok boldog pillanat volt,
talán ez lesz az egyik.
Bár a betakarítással elkészültünk, természetesen nem lazíthattunk,
mert át kellett néznünk az eredményeket.
És a farm továbbra is le volt zárva,
amíg a TBC-gyanús tehén második vizsgálatát vártuk.
Mégis volt egy pillanat, amire vártam.
Mert Hannah az elmúlt két hétben
felmérést végzett a Diddly Squat madárpopulációjáról…
és készen állt megosztani, mit talált.
Ez így elég amerikai.
-Ez az egész az, nem? -Az, ugye?
Azt hittem, a földön fogunk ülni.
-Egészségedre! -Ahhoz öreg vagyok.
Elkészült a madárfelmérés?
-Igen. Kíváncsi vagy? -Igen. Tényleg alig várom, hogy halljam.
Oké, ezek a kis körök az énekes fajok.
Végigmentél a sövényeknél, és…
-Igen. -…füleltél?
És amikor énekesmadarat hallottam,
feljegyeztem, és mentem tovább.
-Széncinege, erdei pinty. -Igen.
-Fekete rigó. -Igen.
Kék cinege?
-Igen. -Vörösbegy.
-Citromsármány. -Igen.
Örvös galamb, pacsirta…
A lényeg, hogy egy átlagos farmon átlagos madarakkal
20-35 faj élne,
nálad pedig van…
-Negyvenöt. -Igen.
45 FAJ! (ÁTLAG 20-35)
-45 különböző faj. -Igen.
A mindenit!
De nem ez a legjobb hír.
-Még jobb lesz! -Fordítsd meg a lapot!
ŐRÖLT ÁRPA (SORDÉLY)
Ez a sordélyok territórium-térképe
-a farmon… -Nem hallottál sordélyt
-ezelőtt? -Nem.
Sírtam ezekért a madarakért.
Ezek az állatok a populációjuk 83-86 százalékát elvesztették.
Írországban teljesen kipusztultak.
Egyes területekről mostanában tűntek el,
úgyhogy ez a hely itt igazán különleges.
Tíznél több sordély pedig
kész főnyeremény.
Itt pedig van egy, kettő, három… Öt.
-Nem, 19. -Tizenkilenc?
Tizenkilenc.
Akkor… Azt mondod,
hogy ez a farm toplistás a madaraknak.
Igen. Ezért ilyen izgalmas!
Oké, és mi az, ami hiányzik?
Szeretnék seregélyeket hallani, mielőtt elpatkolok.
-Oké. Felhívom őket. -Tudod, hogy értem. Próbáljuk meg!
Mikor patkolsz el?
Nem tudom.
Majd jelezd, mert ez hosszú távú terv!
-Az? -A halálos ágyadon
is lehet, a sorozatzáróban.
Megmutathatom a végét?
Arra gondoltam, hogy egy-egy madarat hozzád,
Kalebhez, Charlie-hoz és Lisához kötök.
-De okkal. -Akkor lássuk!
Ezeket te rajzoltad?
Tudom, béna.
Te leszel az utolsó. Charlie. Ő olyan, mint egy fogoly.
-Megvan benne az angol úriember. -Bizony.
-Úgy áll, mint egy ezredes. -Igen!
Amikor megáll, olyan, mint egy ezredes.
Az arca tökéletesen szimmetrikus és kerek,
-mint a fogolynak. -Igen.
Kaleb, a frizura és hogy szőke.
Ő egy kicsit a király a farmon.
Kaleb citromsármány? Inkább vörössármány.
Abszolút. Lehet vörössármány.
Lisa, vércse.
Gyönyörű, elegáns, nem tűri a szarakodást.
Olyan, mint a vércse.
És végül ez.
Mezei pacsirta.
Nemzeti kincs és dumagép.
Mindenhol hallani a farmon, annyit dumál.
Jó pacsirtának lenni.
-Igen. -Bár a nemzeti kincs kérdéses.
-Hát… -Figyelj,
köszönöm, Hannah! Ettől tényleg repes a szívem.
Köszönöm a meghívást!
Végszóra. El is kezdtek énekelni.
Micsoda?
A pacsirták.
Hívnak. Azt mondják: „Köszi, Jeremy!”
Sajnos a Diddly Squat madarai felett érzett örömöm rövid életűnek bizonyult.
Mert közelgett az ideje, hogy a vemhes tehén
második TBC-tesztje is lemenjen…
amit Dilwyn egyik társa, Sam készült elvégezni.
Jó reggelt, Jeremy!
Sam! Dilwyn még oda van?
Még igen.
Első lépésként Sam emlékeztetett minket a TBC-helyzetre.
Ha neki mennie kell ma,
a többit újra kell tesztelni egy hónapon belül.
Azután újra, hat nappal később. Szóval…
A farm addig zárva marad.
Egy kissé esetlegesnek tartom a tesztet.
Miért?
-Nálad van a csipesz? -Igen.
Ha az ember csomót talál, ezt csinálja.
-Van egy csomó… -Igen.
…a tehén nyakán.
Odamész, és összeszorítod. Ugye?
És ebből kiderül, mekkora a csomó, mert van rajta egy mérce.
-Ugye? -Igen.
De ha erősen vagy gyengébben szorítod össze, más eredményt kapsz.
A tehén meg így csinál, amikor mérnél.
Te meg azt mondod: „Hát, ez…”
És csak egy milliméter kell…
Elveszítünk egy tehenet, lezárjuk az egész farmot,
és ezt így mérjük.
Gyakorlatot igényel.
Akkor is esetlegesnek látom.
Akárhogy is, ezt a tesztet kellett elvégezni.
Nagyon szép állat.
És ikrekkel vemhes.
Milyen idősek?
-Mikor ellik? -Öt hónapos.
Mikor derül ki?
Egy perc.
-Jó ég, ideadnád? -Oké.
Jó kislány.
Megnézem a táblázatot.
Ma újra megmértem mindkét csomót, fent és lent is.
Ez a legutóbbi?
Igen. A legutóbbi. Hét és kilenc.
Hét milliméter, kilenc milliméter.
Ez most 11 és 14 milliméter.
Ha megnézem a táblázatot…
Akkor…
Ez megint indeterminált.
-Ne! -Mi az?
-Az mit jelent? -Kétes.
Sajnálom. Megint kétes.
Marad a pajtában?
Nem. Ez…
Ez azt jelenti, le kell ölni,
mert kétszer volt kétes az eredmény.
-Igen. -Ez teljesen…
Igen, kétszer kétes. Ezért…
Le kell ölni, pedig kétes?
Igen, így reaktorként kell kezelni.
-Az a gond… -Ez így…
Nem értem ezeket a szabályokat.
Ez olyan, mint egy határozatképtelen esküdtszék.
Igen, hat hat ellen, ezért a bíró azt mondja:
„Nincs döntés, ezért kivégezzük.”
Ez…
Pontosan ez történik.
-Kérdezhetek valamit? -Igen.
Itt tarthatjuk, amíg megszületnek a borjai?
-Azok is TBC-sek lesznek? -Jó kérdés.
Ezért is kérdeztem, mennyi idős.
Ha az utolsó hónapban járna, itt lehetne
tartani, amíg megellik.
De mivel csak öt hónapos vemhes,
le fogják ölni, igen.
Bassza meg!
-Azt remélné az ember… -Komolyan…
Jézusom!
Miért gazdálkodnak az emberek?
Miért?
Jól van. Köszi, Sam!
Másnap reggel felkészültem egy másik rettegett pillanatra.
Mert Charlie-nál megszülettek az aszály sújtotta betakarítás számai.
Szóval… erre számítottunk.
37 000 font.
Ez az előrejelzés.
De ebben nem volt benne az AgBot költsége,
meg a RoboDroidé és a telepítésé, ugye?
-Igen. -Így van.
Úgy számoltunk, ennyit keresünk a gazdálkodással.
Harminchétezer-nyolcszáz font,
ennyit vártunk…
-Igen. -Ami elég jó is lett volna.
Fordítsd meg!
Igen, szóval a farm költsége idén
5152 font volt.
Így is lehet mondani.
„Jeremy, buktál 5152 fontot.”
Igen.
-Az időjárás miatt. -Igen.
Harminc százalékkal kevesebb búza lett
-az aszály miatt. -Igen.
Majdnem 40 százalékkal kevesebb árpa,
45 százalékkal kevesebb durumbúza a vártnál.
A terméshozam csökkent.
Ez baromira lehangoló, Charlie.
-Lehangoló. -Igen.
Az első év is az volt,
mikor 144 font profitot csináltunk,
de ez a hatodik év,
-és ötezret buktunk. -Igen.
Pedig idén nagyon jól csináltuk. Annyi…
Ez nagyon bosszantó.
Tudom, hogy mindezzel, a technológiával, amit behoztunk…
Pontosan. A vetés jó volt.
…precíziós fúrás, precíziós trágyaterítés.
Tudtuk, hol jó a talaj, hol rossz.
A táplálás is jó volt.
-Minden… -Igen.
-…tökéletes. -Igen.
-És mikor mindent jól… -Igen.
-…csinálsz… -Igen.
…a legjobb, legújabb technológiát alkalmazod,
-buksz 5000 fontot. -Igen.
Csak azért, mert nem esik 15 héten át.
És most oda kell adnom neked 70 000-et a saját pénzemből,
hogy kifizessük a jövő évi
-magokat és trágyát. -Igen.
És lehet, hogy az időjárás akkor is elront mindent.
-Igazából… -Hetvenezret teszek arra,
hogy jövőre jó idő lesz.
Hetvenöt kell, mert buktunk ötöt.
Jól van, Charlie, kösz, hogy beugrottál a szokásos remek hírekkel.
Azt hittem, nullára kijövünk. De hogy bukjunk…
Hát…
Nézzük a jó oldalát!
Rachel Reeves nem kap semmit.
A gyenge betakarítás általában pontot tesz
az éves rossz hírek végére…
de ezúttal nem.
Mert még végig kellett néznünk, ahogy a vemhes tehenet vágóhídra viszik.
-Itt újszülött volt. -Igen.
Újszülött.
Ez volt… Ő volt az első tehenünk,
és emlékszem, lefotóztam.
-Milyen szép, ugye? -Igen.
-Olyan ragyogóan… -A Diddly Squat első borja.
-Poppynak neveztük el. -Igen.
Szépen!
Nem fér a fejembe.
Nem jó a rendszer.
A COVID felismerése után 12 hónappal
-kész volt a vakcina. -Igen.
A szarvasmarha-TBC évszázadok óta létezik.
És semmit sem találtak fel. Nem hiszem el.
Ha az ember marhahúst vagy tejterméket termel, 65 évesen
jól ismeri a TBC-t.
Elkapja, elmúlik,
jön és megy, és az ember hozzászokik.
De nekem ez új.
-Én új vagyok ebben. -Szar érzés.
És… Nem arról van szó, hogy szar.
-Nem. -Én dühös vagyok,
mert nem tudom ezt elfogadni.
Nem fogadom el, hogy jó a tesztelés,
és nem hiszem el, hogy a leölés a válasz.
És nem hiszem el, hogy a tudomány nem tud rájönni, hogy oltsuk be a teheneket.
-Nem hiszem el. -Biztosan van megoldás.
-Mert én új vagyok. -Igen.
Mert… Mindenki, te, még a te korodban is,
és a gazdák, akikkel beszéltem, azt mondják:
„Hát, ez a gazdálkodók életének része.”
Én meg azt mondom új fiúként:
„Hogy lehet ez?”
Az elkülönítő karámban nem ért még véget a gyász,
mert az orvosságok ellenére
a beteg borjú nem lett jobban.
Ez pedig azt jelentette, hogy hívtunk még egy állatorvost, Charlotte-ot.
Nincs túl jól ma.
Látjuk, hogy lógatja a fülét, és…
Kapkodja a levegőt, és köhög…
Mit gondol, veleszületett lehet?
Mert mindent megpróbáltunk, amit tudtunk.
Úgy hangzik, a passzív transzferben lehetett hiba,
ami azt jelenti…
Az embereknél a fehérje, az antitestek,
minden az immunrendszerhez
-a méhből jön… -Igen.
…míg a tehenek a kolosztrumból,
az első tejből kapják meg.
Szerintem neki nehezen indult a dolog.
A többi borjú
-elvette a tejét? -Igen.
Mire megtanult vagy elég erőssé vált odajutni…
-Igen. Lemaradt róla. -Nem maradt… Basszus!
Így bármilyen bacilussal találkozik,
nem alakít ki immunitást vele szemben.
Hiába kapott antibiotikumokat és fájdalomcsillapítókat,
nem bír el vele.
Mit tehetünk?
Azt hiszem, véget kell vetni a szenvedésének,
és elaltatni.
Nagyon sajnálom.
Hogyan kell ezt csinálni?
Gyakorlatilag túladagoljuk altatóval,
ami lelassítja a légzést és a szívverést,
és végül leállítja.
De ő hogyan fog reagálni? Az anyja?
Az attól függ.
Egyesek szerint jó, ha látja elmenni, mert akkor tudja, hogy ez végleges.
Gyere, drágám!
Szia, édesem!
Jó kislány.
Jó kislány. Jól van.
-Nyugodtan! Jól van. -Tessék.
Szegény csöppség.
Gyere, drágám! Tudom. Jól van.
-Jó kislány. -Fogom a fejét.
-Tökéletes. -Jól van.
Elhúzom a fülét az útból.
Kész van?
Igen.
Jaj, drágám!
Jól van, édesem. Jó kislány.
A másik oldalára fordítom,
hogy elérjem a másik vénát.
Jó kislány.
Elment.
-Elment? -Igen.
Szép volt, anyu.
Szép munka. Ez sosem könnyű.
-Köszönöm. -Szívesen.
-Köszi. -Minden jót!
Bár úgy éreztük, nincs mit ünnepelni,
a Diddly Squat csapata találkozott a Nagy Csendes nevű réten…
a hagyományos, évzáró piknikre.
Ezúttal tisztán brit pizzát ebédeltünk, ami a kocsmában készült.
Tessék. Vegyél, Gerald!
Ki kér még húsgombócot?
Az evés végeztével
elbeszélgettünk erről az annus horribilisről.
Elkezdődött az év, és koszorúér-betegségem volt,
majd rákos lettem.
A kettő között meg itt volt Rachel Reeves,
utána jött az aszály,
a borzalmas termés,
most meg a TBC.
Én nem tudom, mi lett a TBC-vel.
Mi az eredmény?
Az ikerborjús?
-Az ikerborjús. -Nem.
Minden, Gerald, az egész év.
Ez az első év, amikor veszteséges lett a farm.
-Tényleg? -Igen.
De rágódhatunk rajta, amennyit akarunk…
a rossz dolgokon, amik a farmon történtek,
de szerintem jobb, ha most, egy újabb év végén
inkább a jó dolgokra koncentrálunk.
-A kiskutyák? -Az jó volt.
-Igen. -Sok kutya született.
-Ügyes volt. -Remek munka.
Kaleb kisfia.
Egy újabb baba.
-Az jó? -Egy baba?
Bedobom az EasyCare juhokat.
Az jó volt… Igen. Nem.
Még te is vettél. Azt mondtad:
„Nincs birkám, nem akarok birkát.”
Tényleg utálom őket. Rémesek.
-De ezek csodásak. -Igen.
Az EasyCare bárányok… Remekek.
-Nagyon jók. -Igen.
Az jó volt.
A föld alatti feltérképezés nagyon hasznos lehet.
És ha jön egy esős, napsütéses év,
nem úgy mint mostanában,
levonhatunk rendes következtetéseket.
Az jó volt.
-Az AgBot is jó volt. -Igen?
-Tudom, te nem szeretted. -Miért?
Rajongó vagyok.
Hát itt vagyunk. Sok jó dolgot találni.
Van más?
-Mikor derül ki, hogy hatott-e a kezelés? -Mi?
Nem tudom. Vár egy vérvétel. Ha az megvan, meglátjuk.
Még pár hétig nem.
Fel a fejjel! Biztosan hatott.
Jeremy!
Nem voltam jól, mikor elmentél.
Nem tudtam, kinek küldjem a számlát.
Pontosan.
Halló!
Nem… Abba se hagyja.
Nem hagyja abba.
Hogy kell lenémítani, Gerald?
Azt akartam mondani, ki sem kapcsol.
Pakoljunk?
Technológia.
Kurva életbe!
Bevallom, ekkor tényleg lezártuk a délutánt.
De másnap reggel visszahívtuk a filmeseket,
mert Charlie azt mondta, híreket hozott.
Kaptam egy levelet.
A tehén boncolási papírja.
Igen.
Mit kell látnom?
Ott egy mező.
Három szót írtak bele.
„Nincs látható elváltozás.”
Igen. Szóval…
Szóval nem volt TBC-s.
Beszéltem a dokival,
aki az APHA-nál dolgozik… A DEFRA-nál.
Azt mondta, mintát vettek,
és semmi sem utal rá, hogy TBC-s lett volna.
Feleslegesen ölték meg a vemhes tehenemet.
Hallottam ezt más gazdáktól.
Mind… Vagyis nem mind, de sokan mondták,
hogy leölték a nem TBC-s teheneiket,
-és most itt is. -Igen.
Ismered a mondást, hogy felforr a vérem? Nekem most igen.
Ez az egész…
Pazarlásnak tűnik, nem?
-De… -Akkor…
Ez azt jelenti, hogy nincs TBC a farmon.
Úgyhogy nincs gond.
Nem, még zárva vagyunk.
Még tart a folyamat.
-Nem zárult még le… -Akkor…
Megölték a tehenemet.
-Igen. -A vemhes tehenemet…
Megvizsgálták a vemhes tehenet, nem találtak TBC-t,
de nem azt írták, hogy: „Szabadok vagytok,”
hanem azt, hogy nem…
-Hogy maradunk… -Lezárva?
Igen, 60 napon belül új tesztelés lesz.
-És ha… -Ki vezeti a DEFRA-t?
Mi bajuk ezeknek?
Hát…
nem is lehetne rosszabb.
NÉGY NAPPAL KÉSŐBB
Az ötödik évadot úgy kezdtük, hogy kórházban fekszem.
És most itt az ötödik évad vége, és újra kórházban fekszem.
A kezelés kissé félrement, hogy úgy mondjam.
Úgyhogy itt leszek egy darabig.
Nem is ehetsz? Ja, nem. Látom már.
Nem ehetek vagy ihatok. Nem tudom, mi lesz.
De azt akartam mondani…
hogyha ez bejön, találkozunk a hatodik évadban.
És ha nem, akkor nem.
Minden jót, emberek!
AZ ÉVAD SZEREPLŐI…
HASZNÁLATON KÍVÜL. WC A KOCSMÁBAN.
EZ VOLT
CLARKSON FARMJA
ÉS…
ÜDVÖZÖLJÉTEK ŐT IS…
A feliratot fordította: Tüzér Tamás
Kreatív supervisor Varga Attila