ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
1568.
Deset godina nakon krvave kampanje za kontrolu nad vlastitom provincijom,
moćni vojskovođa Oda Nobunaga zauzeo je veći dio središnjeg Japana,
uključujući glavni grad Kyoto.
Sada, vođen neutaživom ambicijom,
sanja o uništenju moćnih klanova koji se protive njegovoj vladavini.
Po prvi put u više od sto godina,
ujedinio je cijeli Japan pod zajedničkim stijegom.
No, legendarna Nobunagina brutalnost izaziva sveopći bijes.
Diljem zemlje moćni neprijatelji planiraju njegovu smrt.
Nobunaga je gospodar bojišta.
No tek u Kyotu počinje shvaćati svoj pravi potencijal za moć.
To izaziva trajno ogorčenje Nobunaginih suparnika.
Znaju da Nobunaga želi moć za sebe.
I stoga Nobunagina vladavina
središnjim Japanom odmah nailazi na protivnike
koje, unatoč raznolikom podrijetlu,
spaja zajednička antipatija i zabrinutost zbog širenja njegove kontrole.
Želi li Nobunaga uistinu učvrstiti svoju vlast,
mora kooptirati ili eliminirati sve druge izvore autoriteta.
Budističke institucije, čuveni hramovi
i populističke budističke sekte najveća su mu prijetnja.
Buddha, blagoslovi nas.
Budistički establišment velika je prepreka na Nobunaginom putu.
Institucije su to duboko ukorijenjene
u političko tkivo zemlje,
u potpunosti navikle iskazivati svoju političku moć.
Budizam ima dugu povijest u Japanu,
a u zemlju je stigao prije no što je Japan
postao centralizirana birokratska država.
Vjeruje se da hramovi postoje radi izvođenja rituala i ceremonija
koji štite Japan od invazije, bolesti i teškoća.
Božanska su obrana od svih vanjskih ili unutarnjih prijetnji.
Budističke su institucije često bile naoružane poput vojskovođa.
Spremne su na borbu do smrti.
Ništa ih ne plaši
i znaju da će ih pobjeda u bitci odvesti ravno u nebesa.
Ovo su velike institucije koje imaju vojnu moć
spriječiti Nobunagu u preuzimanju apsolutne kontrole nad sred. Japanom.
Pozvali ste me?
Riješi me tih parazita!
Mitsuhide!
Kreni!
Da, gospodine.
Velike budističke institucije
nisu jedina, pa čak ni najveća, prijetnja
koja vreba s budističke strane.
Pojavila se i nova militantna budistička sekta zvana Ikkō-ikki…
sastavljena od zajednica vjernika raštrkanih diljem zemlje.
Ikkō-ikki privlači prostodušne farmere i radnike
jer nudi jednostavnu formulu za spasenje:
opetovana afirmacija vjere u Buddhu.
Moćno oružje u zemlji i dalje zahvaćenoj
siromaštvom, glađu i ratovanjem.
Ikkō zove ljude raznih staleža
da stanu u zajedničku obranu svojih hramova i zajednica.
Ujedinjeni u zajedničkoj vjeri, trgovci, seljani i redovnici
žele se osloboditi vladavine daimyoa.
Do kraja 1500-ih, Ikkō-ikki ima mrežu poklonika diljem Japana.
Izgradili su velike hramove-utvrde…
i njihov utjecaj raste u gotovo svim provincijama.
Imali su vojske redovnika i seljaka.
Polažu račune višem autoritetu. Nisu se spremni pokoriti
nijednom od moćnih daimyoa, uključujući Odi Nobunagi.
Oda Nobunaga…
muči naš narod.
Njegova su djela đavolja.
Iz glave moramo posve izbaciti sliku miroljubivih budističkih redovnika
koji život provode u molitvi.
Impresivni su vojni suparnici.
Ne napravi li Nobunaga primjer od Ikkō-ikkija,
a istovremeno smatra da ugrožavaju njegov autoritet
i da će potaknuti pobune diljem zemlje
na strateškim točkama koje želi kontrolirati,
onda ih mora uništiti.
Nobunaga napadom na Ikkō-ikki
želi potpuno istrebljenje
i pokolj svih koji mu stanu na put.
Kolovoz 1570.
Nobunaga kreće u satiranje Ikkō-ikkija.
Nakon što je pokorio brojne utvrde,
odlučuje napasti srce japanskog budizma.
Hram Enryaku-ji.
To je odluka koja ugrožava sve što je postigao.
Mi budisti ne smijemo to dopustiti.
Nećemo dopustiti njegovo djelovanje.
Enryaku-ji bio je politički najutjecajniji budistički kompleks u Japanu
i stoljećima ima političku moć ravnu
moći velikih japanskih poglavara.
U bliskom su odnosu s dvorom.
Iako je ubojstvo nepoštivanje Buddhinog učenja…
Nobunagu, žestokog protivnika budizma, dodatno je razljutila
činjenica da redovnici pružaju utočište njegovim poraženim suparnicima.
I ne samo to, hram je toliko blizu Kyota
da se iz njega pruža pogled na grad,
što je potencijalna strateška prijetnja Nobunaginom opstanku.
I on stoga donosi najsudbonosniju odluku svoje karijere.
Napast će i uništiti
najslavniji japanski samostan Enryaku-ji.
U rujnu 1571.,
Nobunaga okuplja brojnu vojsku kakvu bi poveo u veliku bitku
protiv ozbiljnog neprijatelja.
Napredovanje Nobunage prema Enryaku-ji uzrokuje povlačenje većine civila
prema vrhu planine.
Na vrhu planine Hiei uzdiže se samostanski kompleks Enryaku-ji.
Nobunaga je zapovijedio trupama da krenu uz planinu,
ubiju sve na koje naiđu…
i spale građevine po putu.
Brutalnost obilježava ratovanje tijekom Sengoku razdoblja,
ali Enryaku-ji je poseban slučaj.
Izvori opisuju Nobunagine trupe kao divlje životinje.
Svi Nobunagini vojnici stižu do vrha planine i središnjeg hrama.
Enryaku-jiju postavljaju ultimatum.
Mogu mu iskazati lojalnost
ili pružiti otpor i biti uništeni.
Odabrali su potonje.
Hram je spaljen do temelja,
a građani Kyota mogli su promatrati istočno nebo
okupano plamenom najpoznatijeg japanskog budističkog samostana.
Nobunagini ljudi ulovili su sve koji su pobjegli od vatrene stihije.
-Majko, jesi li dobro? -Bježi.
-Bježi! -Majko!
Bio je to okrutni napad u kojem nitko, bilo redovnik, žena ili dijete,
nije bio pošteđen.
Nobunaga je naredio da se svima, uključujući žene i djecu,
odrubi glava.
Prizor koji su čak i njegove trupe teško podnijele.
Navodno je 20 000 ljudi ubijeno
tijekom tog najgoreg čina tiranije i okrutnosti.
Čak su i neki od njegovih najodanijih generala bili zgađeni.
Akechi Mitsuhide, i sam pobožni budist,
od tog trenutka počinje sumnjati
u Nobunaginu sposobnost vladanja.
Ima nešto nenormalno u Nobunaginoj naravi.
Nijedan daimyo ne izbjegava primjenu sile, ali Nobunaga uživa u njoj.
Ovaj je masakr bio potpun.
Kažu da je niz planinu tekla rijeka krvi.
Bila je to jasna poruka drugim budističkim sektama.
A i ostalim daimyoima da Nobunaga neće poštovati pravila.
Ovaj čovjek, koji po prvi put
ima stvarnu priliku ujediniti provincije središnjeg Japana,
učinit će to preko krvoprolića i pomoću mača.
Ali uništenje Enryaku-jija progonit će ga kasnije u životu.
Krvoproliće se nastavlja dok Nobunaga napada njihove utvrde
i ubija nebrojene budiste.
Ti postupci razjarili su druge moćne vojskovođe, daimyoe,
i postavili temelje za sukob Nobunage
s dosad najjačim i najtežim protivnikom.
Nisu samo budističke institucije
šokirane Nobunaginim činom na planini Hiei.
Mnogi su daimyoi sada uvjereni
da je Nobunaga okrutni tiranin kojeg treba svrgnuti.
No, tek je malen broj njih posjedovao potrebne resurse.
Jedan od njih
bio je Takeda Shingen.
Takeda Shingen je daimyo provincije Kai, smještene u središnjem Japanu.
Poznat je kao posebno žestoki vojni zapovjednik.
Posvuda je bio znan kao Tigar Kaija
i jedan je od posljednjih sposoban
zaustaviti Nobunagino zauzimanje Japana.
Njegov je ugled složen.
S jedne je strane nevjerojatno nasilan čovjek.
Neke je prijestupnike žive skuhao.
S druge strane, zaređeni je budistički redovnik.
Slogan povezan s njim odnosi se na Buddhinu izreku:
„Samo sam ja pod nebom vrijedan poštovanja“,
a Shingen ima svoju verziju: „Samo sam ja vrijedan straha.“
Drugi daimyoi uviđaju da Takeda Shingen predstavlja značajnu prijetnju
i da ima impresivnu vojsku.
Sve se svodi na činjenicu
da i Shingen i Nobunaga znaju da su prijetnja jedan drugome.
Nakon uništenja Enryaku-jija,
Takeda Shingen odlučuje napasti Nobunagu.
Prvo pokušava eliminirati
Nobunaginog saveznika, Tokugawu Ieyasua.
Ieyasu služi Nobunagu od bitke kod Okehazame
i sada je njegov pouzdani general i savjetnik.
No, Ieyasuov je posjed istočno od Nobunage
i južno od Shingena. Nalazi se između dvije vatre.
Shingen će prvo napasti Ieyasua, a nakon toga krenuti na Nobunagu.
Ovo je prvi korak invazije koja kreće prema Kyotu
s ciljem uklanjanja Nobunage
i postavljanja Shingena na čelo carskog grada.
Ovo je opasna situacija za Ieyasua
jer zna da je brojčano nadjačan
i suočen sa zastrašujućim generalom.
Ali ima jednog asa u rukavu, odnos s Odom Nobunagom.
Može se obratiti moćnom savezniku i zatražiti pomoć.
No, Nobunaga je zaokupljen ratovanjem
protiv budističkih institucija.
Većina njegovih snaga je zauzeta.
Šalje bijednih 3000 osrednjih zapovjednika u pomoć Ieyasu.
Taj je potez opasna kocka.
Doživi li Ieyasu poraz, Nobunagina provincija Owari
sljedeća je meta.
No, ta je kocka bila neophodna.
Čekaju ga druge bitke.
Takeda Shingen ima oko 35 000 vojnika.
Ieyasu ima oko 8000 vojnika.
Dočekat ćemo ih u ravnici.
Napast ćemo Takedu i uništiti ga! Nema slabosti!
Ali svejedno odlučuje dočekati Shingena.
Smatra takav potez nužnim
jer vjeruje da je važno da pokaže snagu pred svojim vazalima.
Za samuraja, lojalnost je dvosmjerna ulica.
Odani su pobjednicima koji nude zaštitu.
A ne može li knez zaštititi teritorij
od pljačke vojske u prolazu,
vrijedi li ga slijediti?
25. siječnja 1573.
Ieyasu odbija poslušati zapovjednike i obustaviti napad.
Svojom vojskom kreće na Shingena.
Ima tri puta manje vojnika, ali napada unatoč lošim izgledima.
Brojčano i taktički nadmoćan, Shingen u nekoliko sati uništava Ieyasuovu vojsku.
Sluđen tugom,
Ieyasu nastavlja borbu i odani ga vazali moraju odvući na sigurno.
Ieyasu doživljava ponižavajući poraz.
Pokušao se oduprijeti nadmoćnoj sili,
što je Nobunagi nekoliko puta pošlo za rukom,
ali doživljava poraz.
Poraz demoralizira Ieyasua, kao i činjenica da se već iduće godine
Takedina vojska vraća
i otima mu nekoliko dvoraca koje nije u stanju obraniti.
Čak ni ne šalje vojsku da pokuša.
Takeda Shingen stjerao je u kut Ieyasua
i poželi li mu zadati konačni udarac, može to učiniti.
Ali početkom tog desetljeća,
usred iznimno uspješne kampanje, Shingen umire.
Konsenzus je da je uzrok smrti bio rak jetre.
Pomalo neslavni kraj slavnog vojskovođe.
Prije smrti, daje upute svojim vazalima
i obvezuje ih na trogodišnju tajnost…
kako bi njegov nasljednik Takeda Katsuyori stigao učvrstiti kontrolu nad Kaijom
i vazalima prije povlačenja daljnjih poteza.
Takeda Katsuyori je uspješan general.
Hrabar je ratnik.
Najteže mu je zadobiti podršku očevih generala,
Shingenove stare garde koja je uz njega bila cijeli život.
Natječe se sa sjećanjem na oca.
A njegov je otac bio velika ličnost.
Ne zadobiva povjerenje svih vazala
jer Katsuyorijevu majku
Shingen je protiv njene volje uzeo za konkubinu.
I zato mu mnogi Takedini vazali ne vjeruju.
Smatraju da je kopile.
Produkt je izvanbračne zajednice
i možda nije zaista posvećen cilju.
Dok se Takeda Kasuyori pokušava proslaviti kao vođa klana Takeda,
prima neočekivano, ali dobrodošlo pismo.
Piše mu supruga jednog od njegovih najvećih neprijatelja, Tokugawe Ieyasua.
A sadržaj je gotovo nestvaran.
Kneginja Tsukiyama potajno šalje pisma
Ieyasuovom zakletom neprijatelju Takedi Katsuyoriju.
IEYASUOVA SUPRUGA
Kneginja Tsukiyama i Tokugawa Ieyasu vjenčali su se jako mladi,
kad im je bilo 14 ili 15 godina.
Bio je to dogovoreni brak u svrhu mira.
A budući da je riječ o dogovorenom braku,
njihov odnos nikada nije bio dobar.
Živjeli su zajedno 13 godina i dobili sina.
Kneginja Tsukiyama bila je jako ponosna, ljubomorna i žestoka.
Imala je gadnu narav i bila je nepodnošljiva.
Ieyasu je počeo uzimati konkubine, s vremenom sve veći i veći broj.
Ieyasu je više volio društvo svojih konkubina.
Svi tadašnji moćnici imali su konkubine,
ali znamo da je kneginja Tsukiyama bila ljubomorna
pa je vjerojatno bila ljubomorna
na njegovih 19 ili 20 konkubina.
Što se nje ticalo, doživjela je nepravdu.
U pismima tvrdi da je spremna izdati Ieyasua i Odu Nobunagu,
a zauzvrat
želi utočište i posjed za sina,
i jednog od njegovih generala za supruga.
Katsuyori je možda pomislio: „Ovo je prilika da eliminiram Ieyasua.“
Time bi učvrstio svoju poziciju novog vođe obitelji Takeda.
I osigurao podršku svojih vazala.
Takeda Katsuyori pristaje na njezine zahtjeve.
Čak je i imenovao generala za kojeg će se udati.
Umjesto da čeka tri godine kao što je otac odredio,
Katsuyori povlači svoj potez.
To je rezultiralo jednim od najpoznatijih sukoba Sengoku razdoblja.
Godina je 1575. i Katsuyori svoje vojnike vodi praktički istom rutom
kojom je nekoć kročio njegov otac.
Za Ieyasua, ovo je nova invazija na njegov teritorij.
Ieyasu je svjestan prijetnje
jer prima informacije od glasnika da Takedinu vojsku
sačinjava 15 000 vojnika.
Ako ih ne može zaustaviti,
postoji bojazan da će ga skroz uništiti.
Ieyasu uviđa da je situacija teška.
I stoga brže-bolje Nobunagi šalje poruku.
Ieyasu je lojalni saveznik
tijekom cijelog njihovog odnosa.
Ratuje rame uz rame s Nobunagom
i po potrebi mu priskače u pomoć.
Poručuje Nobunagi:
„Sve sam to učinio za vas
i ako mi sad ne pošaljete pojačanje,
promijenit ću stranu.
Napast ću vaš teritorij s Katsuyorijem,
zauzeti vaše dvorce i poraziti vas.“
Prilično oštra poruka Odi Nobunagi.
Da je Nobunaga izgubio,
bio bi to najteži poraz
koji je dotad pretrpio.
I njegovo bi širenje na istok bilo zaustavljeno.
Nobunaga se oslanja na auru straha i nepobjedivosti kojom zrači.
Pročuje li se da ga se može poraziti,
popularnost opozicije njegovoj vladavini mogla bi porasti.
Ieyasu ima pravo i Nobunaga to zna.
Šalje pismo obećavajući podršku, zajedno sa znatnom količinom zlata,
okuplja svoje snage i kreće prema Ieyasu.
Lipanj 1575.
Nobunaga i Ieyasu udružuju snage
i zajedno kreću u napad na Katsuyorija.
Nobunagina i Ieyasuova vojska zaustavlja se u ravnicama Shitaragahare,
nekoliko kilometara od Katsuyorijevog tabora.
I sada, uoči bitke,
Nobunaga provodi u djelo hrabri plan
koji će mu pomoći da pobijedi najstrašniju vojsku s kojom se dotad sukobio.
Jedna od fascinantnih odlika Ode Nobunage
njegova je minuciozna priprema.
Odlično poznaje svoje suparnike.
Klan Takeda u vojnim je krugovima poznat po brzini
razmještanja svojih trupa.
Ako ih se ne obuzda,
mogu iznimno brzo razmjestiti svoje trupe,
što na bojnom polju, niste li spremni, može rezultirati katastrofom.
Kako bi oslabio njihovu učinkovitost, Nobunaga gradi niz palisada
koje će usporiti neprijateljske snage.
Te su prepreke postavljene
s ciljem zaustavljanja nadiranja Takedinih trupa.
Želi namamiti Takedu u zasjedu.
Prepreke bi poremetile njihovo kretanje.
I tada bi na njih otvorili vatru Odini i Tokugawini topnici.
Međutim, jedna od velikih slabosti tadašnjih mušketa
bilo je dugo vrijeme punjenja,
a prema pisanim zapisima
Nobunaga je izumio sjajnu tehniku ubrzanja cijelog procesa:
tri uzastopna pucnja.
U jedinice arkebuzira ubacio bi dva-tri strijelca.
Dok se arkebuze pune,
strijelac bi popunio to mrtvo vrijeme.
Pametno vremenski raspoređeni, osiguravali su neprekidnu paljbu.
A iza Nobunaginih topnika
stoje vojnici s dugim kopljima koji ruše jahače s konja
i potom ih napadaju mačevima ili kopljima.
Odine trupe su ovdje. Možemo pobijediti napadnemo li odavde.
Tipična Takedina taktika
uključivala je okruženje neprijatelja
i napad sa svih strana.
Katsuyori i njegovi sljedbenici uvjereni su u pobjedu.
Već su se sukobili s Tokugawom i izvojevali spektakularnu pobjedu.
Uoči bitke,
pošteno je reći da ishod nije bio siguran.
Poraz je mogao naštetiti Nobunaginom ugledu u Japanu.
Do sredine 1570-ih stekao je brojne neprijatelje.
Bude li poražen, popularnost opozicije njegovoj vladavini može porasti.
Okršaj koji je uslijedio
postao je jedna od najvažnijih bitki japanske povijesti.
U jutro bitke, Takeda kreće u napad
i postavlja vojnike na greben ponad Odinih snaga.
Ništa se ne čuje izuzev topota kopita.
Katsuyori vidi Odine snage,
ali tada još nije svjestan što ga čeka.
Postrojbe spremne? Juriš!
Zamislite da ste Takedin vojnik.
Vidite neprijatelja ispred sebe i jurišate u napad.
Pali!
Pored vas zuje meci mušketa.
A onda i strijele.
Juriš!
Vođe viču da nastavite
i stižete do prvih prepreka,
barikada koje morate nekako zaobići.
Sada!
U međuvremenu, intenzitet paljbe se pojačava.
Strijele nalaze svoj cilj.
Tvoji suborci slijeva i zdesna padaju.
Preživjeti možeš jedino ako se probiješ kroz barikade
i napadneš neprijatelja iz neposredne blizine.
Napad!
Katsuyori nastavlja slati vojnike.
Dokle god nastavi s frontalnim napadom,
njegov manevar okruživanja još može uspjeti.
Meci i strijele zuje posvuda.
Dim zaklanja pogled i ulazi u oči.
S boka ih žestoko napada
Odina pješadija.
S kratkim i dugim kopljima.
Takedina je vojska raskomadana.
To potvrđuje činjenicu da je Nobunagin plan uvući ih u stupicu
i zadržati u dometu pušaka i strijela.
Katsuyori ne želi odustati.
I zato šalje sljedeći val.
To se ponavlja tri, četiri, pet puta i uništava Takedu.
Totalni pokolj.
Nastavite!
Kako dan odmiče, vazalima klana Takeda sve je jasnije
da neće pobijediti.
Mnogi se počinju povlačiti.
Ovo je najopasniji trenutak svake bitke.
Kad se jedna strana da u bijeg,
počinje pravi pokolj.
Naravno, Katsuyori se ne želi povući.
Želi borbu ili smrt.
No, vojnika je sve manje…
Juriš!
…i njegovi ga zapovjednici mole da pobjegne.
Jedan od njih stavlja ga na konja i potjera prema sjeveru.
Katsuyori se vraća na svoj teritorij sa šačicom vojnika.
Tijekom bitke
poginulo je 10 000 Katsuyorijevih vojnika.
Mnogi glavešine klana Takeda,
generali koji su dugo služili Shingenu,
leže mrtvi pored svojih vojnika.
Bitka kod Nagashina često se smatra prekretnicom u načinu ratovanju
zbog Nobunagine tehnike neprekidne paljbe.
Impresivna je Nobunagina sposobnost razvoja plana
učinkovitog korištenja prepreka kojim se koriste i današnje vojske.
Smislio je cjeloviti plan
s ciljem potpunog uništenja neprijatelja.
Bitka kod Nagashina veliki je uspjeh za Nobunagu i Ieyasua
jer je zadala jako težak udarac
jednom od tri preostala istočna daimyoa,
i to onom najbližem Nobunaginim domenama.
Katsuyori je psihički uništen ovim porazom…
Odlazi.
…i ovo je posljednji put
da s vojskom napušta svoj teritorij.
Za nekoliko godina klan Takeda potpuno je eliminiran,
ali to nije nikoga začudilo.
Nakon Nagashinoa ne predstavljaju ozbiljnu prijetnju Nobunagi.
Međutim, iako je i Ieyasu izvojevao veliku pobjedu,
ona ostaje u sjeni saznanja da ga je njegova supruga, Tsukiyama,
pokušala izdati.
Pisma su otkrivena.
Nobunaga je ubacio špijune u Ieyasuovo kućanstvo.
To je uvjerljivo.
Svi imaju špijune posvuda.
Vjeruje se da je služavka kneginje Tsukiyame
pronašla pisma i proslijedila ih Odi Nobunagi.
Nije bilo mnogo dokaza, uglavnom su baratali pretpostavkama,
ali nisu mogli ignorirati problem.
Stoga je Nobunaga naredio Ieyasu da nađe rješenje.
Odlazi.
Ieyasu mora se riješiti kneginje Tsukiyame.
Pustite me!
Ieyasu je odlučuje prognati.
Ali ako preživi, može učiniti još više štete.
Ieyasu ide korak dalje.
Vjeruje da bi njegov sin mogao,
poput svakog odanog sina, pokušati osvetiti majku.
I zato naređuje da ga se stavi u kućni pritvor.
No, pod pritiskom Nobunage,
morao je prisiliti vlastitog sina na samoubojstvo.
Nobunaga je u tom trenutku bio moćni vojskovođa
i Ieyasu se morao pokoriti.
Morao je održati taj savez. Od vitalne je važnosti.
Bez obzira na vlastito mišljenje,
naredi li mu Nobunaga da pogubi sina, mora ga poslušati.
Bilo je to ono najstrašnije što je mogao tražiti od njega
i utjecalo je na njegov odnos s Nobunagom
do kraja života.
Pobjeda kod Nagashinoa pretvara Nobunagu u najmoćnijeg japanskog vojskovođu.
Veći je dio središnjeg Japana pod njegovom kontrolom.
Njegov san da ujedini cijelu naciju pod svojim stijegom bliži je nego ikad.
Ali ima svoju cijenu.
Sve paranoičniji, Nobunaga sad u svakom vidi neprijatelja.
Izdaja kneginje Tsukiyame
samo potpiruje Nobunagine strahove da je okružen neprijateljima.
Ispunjava ga paranoični osjećaj da ga se svi žele riješiti.
Zamislite kako se Nobunaga osjećao kad je to shvatio.
Svatko tko obrađuje polje, hoda ulicama,
bilo koja sluškinja u njegovoj službi možda mu želi usuti otrov u piće.
Vrlo je otrežnjujuće shvatiti da nisi siguran.
Zapravo, Nobunaga je preživio nekoliko pokušaja ubojstva.
Jedan ubojica došao je iz pokrajine Iga.
Iga je jedna od najmanjih provincija tadašnjeg Japana.
Čak 150 godina imaju samoupravu
i u svoju domenu ne puštaju uljeze.
Kad ratuju,
udružuju se u samoupravne komune poput kakve gerilske vojske.
U tom obliku nekoliko godina napadaju Nobunagine komunikacijske linije.
Razvili su tako uspješne tehnike neklasičnog ratovanja,
da su upravo iz njih nastale legende o nindžama Ige.
Bili su trn u oku Ode Nobunage.
Pod svaku ih se cijenu morao riješiti.
Nobunaga nije mogao dopustiti da opstanu
radi vlastitog ugleda i sigurnosti.
I to je trebao biti laki zadatak,
ali bila je to jedna od najbrutalnijih i najkrvavijih kampanja
Nobunagine vojne karijere.
Prijevod titlova: Nina Kralj Jager