EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Efter över ett sekels inbördeskrig har Toyotomi Hideyoshi enat Japan.
Hans rivaler har antingen svurit lojalitet till honom eller krossats.
Trots den spirande freden
drömmer Hideyoshi nu om en djärv och bisarr plan
som ska göra honom till Asiens mäktigaste man.
Japan hade krigat så länge.
Det handlar om flera generationer som bara upplevt krig.
Japans floder var röda av blod.
Fälten var täckta av blodiga sjöar.
Och Hideyoshi var den som avslutade mardrömmen för Japan.
Han hade enat landet,
avslutat inbördeskriget,
och skapat vad som tycktes vara en stabil politisk jämvikt.
Men samhället var fullt av samurajer och daimyos som bara kunde kriga.
Frågan var: "Vad gör jag med denna enorma krigsmaskin
nu när den är sysslolös?"
Och den här oron verkar ha eldat på ett allt mer uppblåst ego.
Detta är alltså en man som började på botten
och blev mäktigast i hela Japan…
…och han tror nog att han är ofelbar.
Så han tänker ut en plan för att erövra Kina.
För japanerna var Kina
måttstocken för vad som ansågs civiliserat.
Det representerade världens mittpunkt,
som alltid hade sett ner på japanerna.
Den som erövrade Kina blev tidernas största krigsherre.
Gör männen redo.
På många sätt anser jag att invasionen av Kina
är den yttersta akten av högmod
på samma sätt som vi ibland ser hos Napoleon och Alexander den store,
som byggde imperier för att rista in sina namn i historieböckerna.
Nu har han chansen att inte bara bli mannen som enade Japan
utan också den som förde sin fana hela vägen över havet.
Ganska många motsatte sig Hideyoshis planer på att invadera Kina.
Och en av dem var hans fru, Nene.
Hon var otroligt intelligent,
väldigt insiktsfull,
ganska viljestark
och hon var den viktigaste personen i Hideyoshis liv.
Han rådfrågade Nene i alla beslut han fattade.
Hon argumenterar emot en invasion.
"Det är för svårt. Risken är för stor att ett misslyckande
kommer att rasera allt vi byggt upp."
Nene förutsåg katastrofen som invasionen skulle leda till.
Hon blev förskräckt och gjorde sitt bästa för att hejda Hideyoshi.
Oavsett vad Nene sa
var Hideyoshi fast besluten att gå vidare med sina planer.
Ingen kunde stoppa Hideyoshi.
Hideyoshi förstår att vägen till Kina måste gå genom Korea.
Det är en enorm, logistisk mardröm för Japan
att få dit männen, att mata, rusta och försörja dem,
att inrätta ett högkvarter och marschera genom Koreahalvön
för att i slutändan besegra Kina.
Så han skriver till Korea och ber om fri passage genom landet.
Huvudförhandlaren på den japanska sidan är Konishi Yukinaga.
Han har getts befogenhet att lägga fram Hideyoshis krav.
Ländernas relation hade varit usel i århundraden.
Japan hade faktiskt invaderat Korea hundratals år tidigare. Inget är glömt.
Hur vågar de trotsa mig?
Korea låter inte Hideyoshi promenera genom landet på väg mot Kina.
Delvis på grund av de nära banden mellan Korea och Kina
och att de var en buffertstat mellan Japan och Kina.
Det här är oacceptabelt.
Ut!
Som Hideyoshi såg det innebar detta att han först måste kväsa koreanerna
och straffa dem för att deras fräcka svar.
Sedan kunde han ta itu med Kina.
Det räcker! Ut!
ÖGRUPPEN TSUSHIMA (VÄSTRA JAPAN)
Invasionen av Korea
var den mest tekniskt komplexa militäroperationen
som utförts dittills.
Hideyoshi tänker förlita sig på västerns daimyos
eftersom de är närmast Korea
och kan samla sina styrkor och komma dit snabbare.
Västerns daimyos är fortfarande krigare.
De är stridsmän,
och tanken på att erövra en hatad gammal fiende,
att utöka sitt inflytande till fastlandet och lägga vantarna på utrikeshandeln
är lika oemotståndlig för dem som för Hideyoshi.
1592 beordrar han en av de största invasioner världen skådat
fram till den tidpunkten… med cirka 200 000 soldater.
Det görs på en nivå som världen inte får se igen
förrän Dagen D.
Men Hideyoshi har helt underskattat hur svårt fälttåget kommer att bli.
Den 13 april 1592
seglar Hideyoshis första invasionsstyrka
från Tsushima över Koreasundet.
De landstiger i den sydliga hamnen Busan
och deras stora antal överväldigar Koreas försvarare.
De japanska styrkorna marscherar inåt landet
och tar snabbt de viktiga städerna Seoul och Pyongyang
innan de fortsätter mot gränsen till Kina.
Vi bör minnas att japanerna
just upplevt 150 år av kontinuerlig krigföring.
De visste hur man krigade.
Hideyoshis styrkor utsätter halvön för oerhörda våldsamheter.
När de tar garnisoner
massakrerar de ofta försvarare som gett upp.
De angriper civila
utan att göra någon större skillnad på civilister och soldater.
Fälttåget i Korea innebar en nästan oöverträffad grymhet.
Japanerna begick fruktansvärda illdåd som våldtäkt,
slakt, plundring och slaveri.
Denna vidriga våldsvåg
skapade uppror i nästan alla provinser
när lojala koreaner tog till vapen för att driva bort de grymma inkräktarna.
Vanliga koreaner, bönder, munkar, vanliga människor,
samlades i vad som kallades Rättfärdiga arméer.
Det är i stort sett små gerillagrupper.
Den mest kända koreanska gerillaledaren var en general vid namn Gwak Jae-u.
Kort efter japanernas landstigning i Busan samlade Gwak sin första armé.
Han var en rik man och ska ha sålt många av sina ägodelar
för att köpa vapen till sina Rättfärdiga krigare.
Han har blivit en legendarisk figur i Korea.
Hans röda kappa sägs ha varit färgad med oskulders mensblod
för att ge ett magiskt skydd mot fiender.
Gwaks huvudmål var att angripa och förstöra japanernas försörjningslinjer.
Försörjningslinjerna var en stor svaghet för japanerna,
för de måste förstärkas från själva Japan,
och sedan måste förnödenheterna transporteras genom Korea
där de var sårbara för gerillaattacker.
En av de första gerillaattackerna
skedde mot en japansk befästning nära floden Nam.
Spioner hade upptäckt att japanerna hade placerat träpålar i floden
så att deras män visste var man kunde korsa den.
FLODEN NAM
Det var ett perfekt tillfälle för en överraskningsattack.
När japanerna började vada över floden…
…tyngdes de ner av rustningarna.
I vanliga fall skulle koreanerna vara i underläge.
De japanska trupperna är erfarna, de flesta har rustning
och bättre vapen,
men det spelar ingen roll om man slåss i vatten.
I den stunden slår de Rättfärdiga arméernas fälla igen.
Koreanerna överöste japanerna med kulor och pilar.
Japanerna var helt hjälplösa.
Det blev en fullständig massaker…
…där de döda japanerna spolades nedströms.
Striden vid floden Nam
var Koreas första seger på fastlandet.
De Rättfärdiga arméernas seger är enorm
och ett betydelsefullt bevis för att japanerna kan förlora på land.
Det gav dem stor tillförsikt
om att de skulle kunna stå emot japanerna och driva bort dem.
Inspirerade av de Rättfärdiga arméerna
gjorde vanliga människor på landsbygden uppror mot ockupanterna.
Det var en fullskalig gerillakonflikt.
Nattliga angrepp, anlagda bränder vid lägren,
allt de kunde uppbåda i form av militär uppfinningsrikedom.
De slår till och retirerar.
De försöker göra japanernas framryckning helvetisk.
Göra det så svårt som möjligt
för japanerna att vinna mer mark och att behålla vad de tagit.
Snart var japanska försörjningslinjer och flodbåtar under ständig attack.
Kommunikation och förrådstransporter hindrades
och de storskaliga och obevekliga angreppen från de Rättfärdiga arméerna
sänkte moralen hos Hideyoshis invasionsstyrka
och hindrade deras framsteg ordentligt.
Västra Japans daimyos har utarmats av kriget i Korea.
De är nere på 50 000 man.
De har förlorat två tredjedelar av hären.
KINA KOREA
När kriget fortskrider
skickar den kinesiska Ming-dynastin 50 000 soldater för att hejda japanerna.
Trots ett antal episka strider
skapar det bara ett dödläge när alla sidor försöker vinna mark.
I Japan
utfärdar Hideyoshi nyckfulla order om framryckningar in i Kina
men generalerna i Korea kommer inte framåt.
Ändå vågar de inte trotsa sin härskare.
I rapporterna hem till Japan
försökte Hideyoshis generaler alltid säga något positivt
om vad som hände i Korea.
Hideyoshi var en fullkomlig diktator,
så att göra honom arg…
HISTORIKER
…kunde vara livsfarligt.
Därför rapporterade hans vasaller inte dåliga nyheter,
utan bara goda.
Så Hideyoshi tappade verklighetsuppfattningen om krigsläget.
Alla rapporter med dåliga nyheter eller om att någon vill retirera
avvisar Hideyoshi bara,
vilket innebär att han inte riktigt greppar vad som pågår.
Han förstår inte hur stor katastrofen är.
Det finns faktiskt bevis
som tyder på att Hideyoshi trodde att de vann.
Just när hans uppmärksamhet krävs för att hantera fälttåget
blir Hideyoshi allt mer distraherad
och besatt av ett annat problem.
Att Hideyoshi saknar en arvinge tynger honom mycket.
Frun var barnlös
och han hade stora drömmar om att bilda en ny dynasti i Japan,
en där familjen Toyotomi levde vidare i generationer.
Hideyoshi hade hittat på en bra bakgrund åt sig själv
men inga påfund kunde hjälpa honom runt problemet
med att han saknade arvingar.
Utan en efterträdare skulle hela hans arv falla samman
och det var han medveten om.
Vid det här laget var Nene för gammal för att föda barn.
Samtidigt hade Hideyoshi hundratals konkubiner i Osaka.
En av dem kunde föda hans barn.
Och den personen, en son, kan sedan bli Hideyoshis efterträdare.
Konkubiner kom ofta från högt uppsatta familjer.
De var döttrar till daimyos och av adlig härkomst.
Jag tror att den stora skillnaden mellan en konkubin och en fru var
att man förmodligen kunde välja sina konkubiner.
Äktenskapet med din hustru är troligen arrangerat.
Lady Chacha var Hideyoshis favoritkonkubin.
Hon var faktiskt Oda Nobunagas systerdotter.
Hon var en berömd skönhet.
Hon var också lite av en primadonna, en väldigt stolt kvinna.
Hon var väldigt högdragen, så hon var mycket olik Nene,
som var en jordnära kvinna med sunt förnuft.
Efter alla dessa barnlösa år
föder Chacha en son, Tsurumatsu,
och Hideyoshi är förtjust.
Han vill styra Asien
och behöver en son för att trygga Toyotomi-ätten.
Hideyoshis son Tsurumatsu dog.
Han var förkrossad av sorg.
Och plötsligt är familjens framtid återigen i fara.
Det här påverkar uppenbarligen Hideyoshis mentala hälsa…
…för en av hans favoritdöttrar har också dött nyligen,
liksom hans mor.
Det här bidrog till
en slags kris för Hideyoshi,
en känsla av att hans viktigaste ansträngningar var på väg att misslyckas
när nöden var som störst.
Och det är möjligt att detta också
bidrog till vad folk såg som en gradvis förlust av hans skarpsinne.
För var dag som gick
blev Hideyoshis agerande mer irrationellt och oroande.
Alla såg förändringarna
och han kunde inte ta sig samman.
Ryktet sa att Hideyoshi också smittats med syfilis
av en av sina konkubiner
och att det gjorde hans beteende ännu mer irrationellt.
Hideyoshi blev bokstavligt talat galen.
Han anser sig vara isolerad
och fruktar att han blir ett misslyckande
vars familj dör ut med honom.
Efter sonens död saknade Hideyoshi en arvinge.
Medan Koreakriget fortfarande rasade…
fattade Hideyoshi ett drastiskt beslut.
Han utnämnde sin systerson, Hidetsugu, till sin efterträdare.
Hidetsugu var en väldigt obehaglig person.
Han var beroende av sex.
Han var brutal och våldsam.
Det händer att han skjuter bönder.
Han sågs som en ovärdig efterträdare,
men Hideyoshi hade inget val.
Hidetsugu var den enda legitima arvingen inom hans egen familj.
Men en överraskning väntade Hideyoshi.
Bara ungefär ett halvår senare
födde Hideyoshis favoritkonkubin, Lady Chacha,
en son, en pojke som hette Hideyori.
Hideyoshi står nu inför en stor arvstvist mellan den instabila Hidetsugu,
som fått titeln,
och den nyfödde sonen, som han egentligen ville ha som arvinge.
Det här var en väldigt farlig situation,
så Hideyoshi ville göra sig av med Hidetsugu
genom att skicka honom i exil till Koyasan.
Det kunde ha räckt,
men det började ryktas om att Hidetsugu planerade att återvända
och övervägde en militärkupp mot Hideyoshi.
Det fick inte hända.
För att den andre sonens rättigheter skulle säkras
måste Hidetsugu dö.
Hideyoshi samlar sedan ihop 31 personer, främst kvinnor och barn,
Hidetsugus närmaste familj,
marscherar dem genom Kyoto
och avrättar dem.
Det är så extremt att ingen kan tro annat än att det betyder
att Hideyoshi börjar förlora vettet.
En av de utpekade i Hidetsugus påstådda plan
för att göra en kupp och ta makten var Den enögda draken själv.
Date Masamune och Hidetsugu stod på vänskaplig fot.
De jagade faktiskt ihop regelbundet
och därför ses Masamune som en vän till Hidetsugu.
Hideyoshi är rasande.
Masamune är en mycket ärelysten man.
Det är inte otänkbart
att han var villig att gå bakom ryggen på Hideyoshi.
Därför förs Masamune till Hideyoshi
och ställs till svars för sitt samröre med Hidetsugu.
Det enda som räddar honom är ingripandet från en lugnare person,
en av få som Hideyoshi fortfarande lyssnar på.
Tokugawa Ieyasu yttrar sig
om att de inte behöver tvivla på Masamune, att hans lojalitet är oklanderlig
och att ett straff därför är onödigt.
"Vi borde lita på honom och hans ord."
På grund av detta anser sig Masamune stå i stor skuld till Tokugawa Ieyasu.
Den skulden kommer Ieyasu att driva in senare.
Trots Hideyoshis ökande paranoia
går han med på att skona Masamune på ett villkor.
Masamune ska samla sin här och delta i invasionen av Korea
även om det blir deras död.
Trots stora betänkligheter är Masamune lika obenägen som andra daimyos
att trotsa Hideyoshis order om att ansluta sig till striderna i Korea.
En vägran betyder säker död och skam.
Trots att förstärkningar har skickats,
är de japanska styrkorna fångade i ett krig de inte kan vinna.
De saknar mat och förnödenheter och plågas av sjukdomar.
Omedveten om hur läget verkligen ser ut
fortsätter Hideyoshi beordra sina styrkor att avancera.
Kriget i Korea var förödande.
Det hade kostat tiotusentals japanska liv
och hundratusentals koreanska liv.
Medan katastrofen i Korea pågår
och de får allt mer bisarra order från Japan
står det klart att Hideyoshi blir allt mer instabil,
att han inte kan fatta tydliga, strategiska beslut,
att han tror sig vinna fast de förlorar.
Det är förstås förlamande för generalerna, som saknar tydlig vägledning.
Det får många befälhavare att undra
hur stabil han är och om de ska komma hem levande.
Så läget är väldigt desperat för hären.
Befälhavarna ser detta och inser behovet av
att inleda förhandlingar för att försöka nå en lösning.
Under merparten av förhandlingen
var Hideyoshi omedveten om att villkoren som kineserna ställde
inte var vad han ville höra.
På grund av hans försämrade mentala hälsa
och de falska rapporterna som generalerna hade skickat
trodde Hideyoshi att han hade vunnit fälttåget i Korea
och ville nu att hans triumf skulle erkännas på högsta nivå.
Med andra ord, av Ming-kejsaren i Kina.
Hideyoshi vill åtminstone se Korea uppdelat.
Han föreslår att Korea delas in i två intressesfärer,
en sydlig sfär som styrs av Japan
och en nordlig som styrs av Kina.
Det här är det minsta han kan acceptera.
Dessutom vill Hideyoshi att kejsaren av Kina
ska skicka en av sina döttrar till Japan för att bli konkubin.
Konishi Yukinaga visste att det var omöjligt.
Ming-kejsaren skulle aldrig ge Hideyoshi
det erkännande han tyckte att han förtjänade.
Hideyoshis önskemål är förolämpande för kineserna.
De vägrar helt förhandla på dessa villkor.
Han hade trots allt inte segrat i Korea.
Han led ett skamligt nederlag.
Istället erbjuder de Augustin Konishi en annan uppgörelse
som han till slut accepterar.
TOYOTOMI HIDEYOSHIS HOV
När de kinesiska sändebuden kom till Kyoto
tillsammans med Konishi och de andra förhandlarna från Korea,
gav de Hideyoshi kinesiska kläder…
…och Hideyoshi blev väldigt nöjd, för han tolkade det som att de
underkastade sig honom.
Men total förvirring uppstår väldigt snabbt.
Först vägrar ambassadörerna,
som ju representerar Kinas kejsare,
buga sig för honom.
De vill att han ska buga sig för dem.
Han tänker inte buga sig för någon,
så ett dödläge uppstår.
När de sedan tar fram brevet från kejsaren av Kina
med dessa villkor:
"Hideyoshi, du är Japans kung. Jag erkänner denna titel.
Som min vasall..."
Vad ska det här betyda?
-Vad ska det här betyda, din idiot? -Lugn, käraste!
Han inser att kronan och kläderna inte är gåvor.
De är tecken på hans underkastelse
som kejsaren skickat för att säga: "Du tillhör mig nu."
Hur kan jag bära de här?
Ut!
Ut härifrån!
Ut!
Hideyoshi är så förödmjukad och arg att han beordrar en andra invasion av Korea.
Ut!
Men den här gången är hans mål mer begränsade.
Det var en simpel hämndaktion.
Hideyoshi tvingar över 100 000 till samurajer
att invadera Korea i ett hårt angrepp av död och förödelse.
Men inom några månader
stoppar koreanska och kinesiska styrkor dem igen
och driver japanerna tillbaka till sina kustgarnisoner.
Nu är många daimyos upprörda.
De har förlorat stora mängder män och guld
utan att få något för det.
Under Sengoku-perioden var det alltid viktigt för en härskare
att belöna sina anhängare med mark och guld,
men krigsresultatet innebar att det inte fanns någon ny mark i Korea
eller annat dessa daimyos kunde få.
Så det fanns ett stort missnöje
bland de daimyos som rest till Korea.
Så pass mycket att viskningar vid hovet
började cirkulera bland mäktiga personer
om vad som borde göras,
vilka åtgärder som borde vidtas…
…och hur han ska försvinna.
Folk började prata öppet om uppror.
Hideyoshis läge blir allt svårare.
Fysiskt sett mår han allt sämre
och det blir allt svårare att lämna slottet i Fushimi.
JULI 1598
Innan han dör… vet han att han är döende.
Hideyori.
Han måste se till att Hideyori inte avsätts eller mördas,
som skedde i årtionden under inbördeskriget.
Ta hand om honom.
Han fattar ett oerhört viktigt strategiskt beslut.
Han bestämmer sig för att utse ett äldsteråd
som får svära på att skydda Hideyori och vaka över honom
tills han blir vuxen och kan ta över sin roll
som Japans härskare.
Männen han väljer ut till detta är de fem mäktigaste ledarna i Japan.
Vissa av dem är människor känt länge, folk han litar på.
Andra väljs främst på grund av sin makt,
inte för att Hideyoshi litar på dem eller tycker om dem.
Men han ansåg sig troligen tvungen att ta risken.
Bland regenterna, eller rådsmedlemmarna,
är de två viktigaste Tokugawa Ieyasu…
…och Maeda Toshiie.
Maeda Toshiie ska stationeras i Osaka-slottet
och ansvarar för att uppfostra den unge Hideyori,
sköta hans utbildning och förbereda honom på att leda landet.
Tokugawa Ieyasu är vid det här laget Japans mäktigaste daimyo,
så när som på Hideyoshi,
så han ges egentligen den yttersta makten.
Han får i stort sett leda hela regeringen.
Man kan förvänta sig att ett råd skulle skapas
av individer som kunde samarbeta och effektivt sköta en regering.
Men det verkar inte ha varit Hideyoshis avsikt
i just det här fallet.
Han verkar medvetet ha valt daimyos vars intressen konkurrerade med varandra.
På det viset säkerställde han kanske
att rådets medlemmar säkert skulle bevaka varandra noga
och se till att ingen gjorde något förhastat.
Ett försök att se till att ingen rådsmedlem kunde bli
mäktigare än de andra fyra.
I september 1598,
efter en livstid av krig,
dör en av Japans stora enare, Toyotomi Hideyoshi.
Jag tror att det är få gånger vi kan säga:
"Den här personen förändrade historiens gång."
Och Hideyoshi är definitivt någon som man kan säga det om.
Hans framgångar var enorma,
troligen de största som någon japansk ledare åstadkommit.
Han var den sällsynta ledaren
som faktiskt kunde föreställa sig något som ingen annan kunnat tänka sig.
Han bringade fred på ett sätt som Nobunaga kanske aldrig drömde om.
Han hade enat landet och avslutat inbördeskriget.
Han hade skapat vad som verkade vara
en stabil politisk jämvikt mellan mäktiga daimyos.
Men dessutom
är hans stigning till makten en otrolig triumf över ett blygsamt ursprung.
Från bonde och samuraj av lägsta rang
till Japans obestridda ledare.
När Hideyoshi dör
tillkännager de fem rådsmedlemmarna inte genast
att den store härskaren gått bort.
Istället ger de order om vapenvila i Hideyoshis namn
och kallar hem hären från Korea.
När Hideyoshi dog
tror jag att krigsherrarna blev lättade.
Äventyret i Korea hade visat sig bli katastrofalt.
Med det sagt
skapade hans bortgång definitivt en enorm oro
då han inte efterlämnade en vuxen arvinge
som kunde ta över efter honom.
Enligt Hideyoshis önskan
utser rådet officiellt Hideyori till Japans regent,
men han är ett barn och har ingen riktig makt.
I praktiken är makten nu noggrant uppdelad mellan de fem rådsmedlemmarna.
Det skapar en oerhört farlig situation.
Vi har en skör maktfördelning mellan fem regenter,
som vid minsta förskjutning i maktbalansen
kan kollapsa helt och skapa ett dödligt vakuum i mitten.
Utan tvivel började de flesta daimyos rusta för krig så fort Hideyoshi dog.
Efter årtionden på sidlinjen är Tokugawa Ieyasu nu redo att agera.
Bollen är i rullning mot en världsomstörtande maktkamp.
Undertexter: Villemo Linngård Oksanen