ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Nakon više od stoljeća građanskog rata, Toyotomi Hideyoshi ujedinio je Japan.
Njegovi su se suparnici zakleli na odanost ili su uništeni.
Unatoč tek uspostavljenom miru,
Hideyoshi smišlja hrabri i suludi plan
koji će ga prometnuti u najmoćnijeg čovjeka Azije.
Rat u Japanu bjesni toliko dugo
da već nekoliko naraštaja poznaje samo takvu stvarnost.
Japanom teku rijeke krvi.
Polja su prekrivena jezerima krvi.
Hideyoshi je okončao ovu noćnu moru za Japan.
Ujedinio je zemlju,
okončao građanski rat,
stvorio je stabilnu političku ravnotežu,
ali imate društvo puno samuraja
i daimyoa koji poznaju samo rat.
Pitanje je bilo: „Što ću s ovim golemim vojnim strojem
sad kad je besposlen?“
Ova briga hrani njegov sve veći ego.
Ponavljam, krenuo je od nule
i dosegao vrhunac moći u Japanu.
Vjeruje da je nepogrešiv.
Smišlja prijedlog: osvajanje Kine.
Kina je za Japance
bila pojam civiliziranosti.
Predstavljala je središte svijeta,
kao i zemlju koja na Japance gleda svisoka.
Osvajač Kine bio bi najveći vojskovođa u povijesti.
Pripremi vojnike.
Na mnogo je načina njegova invazija Kine
ultimativni čin ponosa,
na onaj način na koji su Napoleon Bonaparte
i Aleksandar Veliki
izgradili svoja carstva kako bi ostali zapamćeni u povijesti.
Tako ne samo da je ujedinio Japan,
već je svoj borbeni stijeg prenio preko mora.
Mnogi su se protivili Hideyoshijevim planovima za invaziju Kine.
Uključujući i njegovu suprugu Nene.
KNEGINJA NENE
Bila je iznimno inteligentna,
vrlo pronicljiva,
prilično tvrdoglava,
a ujedno i najvažnija osoba u Hideyoshijevom životu.
Nene je bila uključena u svaku njegovu odluku.
Protivi se invaziji.
„Preteško je. Propadne li,
sve što smo izgradili će propasti.“
Nene je predvidjela katastrofu koju će prouzročiti invazija.
Bila je uznemirena i trudila se zaustaviti Hideyoshija.
Bez obzira na Nene,
Hideyoshi je bio nepokolebljiv u svom naumu.
Nitko nije uspio zaustaviti Hideyoshija.
Hideyoshi shvaća da će do Kine
morati preko Koreje.
Ogromna je logistička noćna mora za Japan
dovesti vojnike onamo, nahraniti ih, naoružati, skrbiti o njima,
oformiti vojnu bazu iz koje bi krenuli Korejskim poluotokom
kako bi u konačnici porazili Kinu.
Zato piše Korejcima
i traži prolaz kroz njihovu zemlju.
KOREJA
Glavni pregovarač na japanskoj strani je Konishi Yukinaga.
Hideyoshi ga je ovlastio da iznese njegove zahtjeve.
Koreja i Japan stoljećima su u jako lošem odnosu.
Japanci su napali Koreju par stoljeća prije. To nije zaboravljeno.
Kako se usuđuju prkositi mi!
Korejci ne dopuštaju Hideyoshiju da maršira zemljom na putu za Kinu.
Dijelom je to zbog bliskih veza između Koreje i Kine.
Koreja je tampon zona između Japana i Kine.
Ovo nije prihvatljivo.
Van!
Hideyoshi je zaključio da najprije mora pokoriti Korejce
kako bi ih kaznio za tako arogantan odgovor.
A tek onda prijeći na glavni zadatak.
Dosta! Van!
OTOK TSUSHIMA (ZAPADNI JAPAN), 1592.
Pothvat invazije Koreje
tehnički je najsloženija vojna operacija u povijesti
do tog trenutka.
Hideyoshi će se oslanjati na daimyoe sa zapada
jer su najbliže Koreji
pa mogu okupiti svoje trupe i brže stići onamo.
Zapadni daimyoi su odvajkada ratnici.
Oni su borci,
a osvajanje omraženog tradicionalnog neprijatelja,
širenje njihovog utjecaja na kontinent
i vanjske trgovine,
za daimyoe je jednako neodoljivo kao i za Hideyoshija.
Stoga 1592. daje naredbu za jednu od najvećih invazija na svijetu
do tog trenutka. Vojska broji oko 200 000 ljudi.
Invaziji ovih razmjera svijet neće svjedočiti
sve do invazije na Dan D.
No, Hideyoshi je uvelike podcijenio
težinu ovog ratnog pohoda.
Tog 13. travnja 1592.
prve vojne snage Toyotomija Hideyoshija
isplovljavaju s otoka Tsushima i prelaze Korejski prolaz.
KOREJA
Iskrcavaju se u južnoj luci Busan
i, brojčano nadmoćni, nadvladavaju korejsku obranu.
Japanske snage potom kreću u unutrašnjost
i brzo zauzimaju ključne gradove Seul i Pjongjang,
a zatim kreću prema granici s Kinom.
KOREJA, 1592.
Valja upamtiti da su Japanci
iza sebe imali 150 godina neprekidnog ratovanja.
Rat je bio njihov posao.
Hideyoshijeve snage daju maha strahovitom nasilju na poluotoku.
Kad zauzmu garnizone,
često masakriraju branitelje koji su se predali,
napadaju civile,
praktički ne praveći razliku između civila i vojnika.
Korejski pohod obilježen je gotovo neviđenom okrutnošću.
Japanci su počinili strašne zločine: silovanje,
klanje, pljačka i porobljivanje naroda.
Protiv ove mučne plime nasilja
digla se buna u gotovo svakoj provinciji,
a odani su Korejci ustali na noge kako bi otjerali okrutne osvajače.
Obični Korejci, zemljoradnici, redovnici,
organizirali su se u takozvanu Vojsku pravednika.
To su u biti male gerilske snage.
Najpoznatiji korejski gerilski vođa bio je general Gwak Jae-u.
Nedugo nakon iskrcavanja Japanaca u Busanu, Gwak je formirao prvu vojsku.
Bio je jako bogat čovjek. Zna se da je prodao mnoga svoja dobra
kako bi kupio oružje za svoju Vojsku pravednika.
Postao je legendarna ličnost u Koreji.
Navodno je njegov crveni kaput bio obojan menstrualnom krvlju djevica
pa je pružao čarobnu zaštitu od neprijatelja.
Gwak je imao za cilj napasti japanske opskrbne linije.
Opskrbne linije bile su glavna slaba točka Japanaca
jer je opskrba dolazila iz Japana
i sve su zalihe prevožene duž Koreje,
gdje su bile izložene gerilskom napadu.
Među prvim većim gerilskim napadima
bio je onaj na japanski kamp blizu rijeke Nam.
Špijuni su uočili da su Japanci u rijeku zabili drvene kolce
kako bi njihovi ljudi znali gdje je siguran prijelaz.
RIJEKA NAM (KOREJA)
Bila je to divna prilika za iznenadni napad.
Kad su Japanci počeli prelaziti rijeku,
usporavao ih je težak oklop.
Inače bi Korejci bili u nepovoljnom položaju.
Japanske su trupe iskusne, većina ih ima kakav oklop, kvalitetnije oružje,
ali to nije važno ako se borite u vodi.
Upravo ih je ondje Vojska pravednika napala iz zasjede.
Korejci su ispalili salve metaka i kišu strijela na Japance.
Japanci su bili posve bespomoćni.
Bio je to potpuni masakr.
Tijela mrtvih Japanaca odnijela je rijeka.
Bitka na rijeci Nam
bila je prva korejska kopnena pobjeda.
Premoćna pobjeda Vojske pravednika
dokazala je da Japanci mogu izgubiti na kopnu.
Ulila im je samopouzdanje
da će se moći oduprijeti japanskim osvajačima i otjerati ih natrag.
Nadahnuti Vojskom pravednika,
obični seljaci ustali su protiv japanskog okupatora.
Bio je ovo pravi gerilski sukob.
Noćni napadi, podmetanje požara u logore,
sve čega su se mogli dočepati kada je u pitanju vojna domišljatost.
Izazovu pa se povuku.
Žele zagorčati život japanskim vojnicima.
Što je više moguće otežati zauzimanje daljnjeg teritorija
i obranu postojećeg.
Ubrzo su opskrbne linije, riječni brodovi, bili pod stalnim napadom.
Ometana je vojna komunikacija, otežana opskrba zalihama,
a razmjer neumornih napada Vojske pravednika
počeo nagrizati moral Hideyoshijevih osvajača
i kočiti njihov napredak.
Zapadni daimyoi istrošili su se ratom u Koreji.
Spali su na 50 000 vojnika. Izgubili su dvije trećine jedinica.
KINA KOREJA
Kako rat odmiče,
dinastija Ming šalje 50 000 vojnika kako bi osujetila napredak Japanaca.
Usprkos nizu epskih bitki,
to dovodi do pat-pozicije jer se sve strane bore za teritorij.
U Japanu,
Hideyoshi izdaje ćudljive naredbe i nalaže proboj u Kinu,
ali njegovi su generali zapeli u Koreji
i ne usuđuju se prkositi svom gospodaru.
Kad bi slali izvješća u Japan,
Hideyoshijevi generali uvijek bi nudili pozitivan prikaz
zbivanja u Koreji.
Hideyoshi je bio apsolutni diktator.
Naljutiti ga…
POVJESNIČAR
…moglo je značiti smrtnu opasnost.
Zato njegovi vazali nisu javljali loše vijesti,
nego samo dobre
pa Hideyoshi zapravo ni ne zna kako napreduje rat u Koreji.
Sve loše izvještaje i želje za povlačenjem Hideyoshi odbija,
što znači da zapravo ne zna stvarno stanje na terenu.
Ne shvaća razmjere katastrofe.
Zapravo, postoje dokazi
da Hideyoshi misli da pobjeđuje u Koreji.
Kampanja u Koreji treba njegovu potpunu pažnju,
ali Hideyoshi postaje zaokupljen
i opsjednut novim problemom.
Teško se nosi s činjenicom da nema nasljednika.
Nema djece,
a sanja o formiranju nove japanske dinastije.
Ime obitelji Toyotomi prenosilo bi se kroz generacije.
Hideyoshi je uspješno izmislio svoju prošlost,
ali njegova ingenioznost ne može riješiti problem
manjka nasljednika.
Bez nasljednika njegovo će nasljeđe biti poništeno
i on je svjestan te činjenice.
U tom je trenutku Nene bila prestara da rodi djecu.
Istovremeno, Hideyoshi je imao stotine konkubina u Osaki.
Jedna od njih može mu roditi djecu.
Ta bi osoba, sin, mogao biti Hideyoshijev nasljednik.
Konkubine obično dolaze iz aristokratskih obitelji.
Sve su kćeri daimyoa, plemenite krvi.
Mislim da je ključna razlika između konkubine i supruge
činjenica da su konkubine vjerojatno mogli odabrati sami.
Supruge su proizvod dogovorenih brakova.
Kneginja Chacha bila je Hideyoshijeva najdraža konkubina.
Nećakinja je Ode Nobunage.
Njezina je ljepota bila slavna.
Ponašala se poput primadone. Bila je jako gorda.
Njezin drski karakter sušta je suprotnost Neninoj
praktičnosti i razboritosti.
Nakon toliko besplodnih godina,
Chacha rađa sina Tsurumatsua
i Hideyoshi je presretan.
Želi vladati Azijom
i treba sina da nastavi liniju Toyotomi.
No, Hideyoshijev sin Tsurumatsu umire.
Shrvan je tugom.
Odjednom je budućnost obitelji opet dovedena u pitanje.
To očito utječe na Hideyoshijevo mentalno stanje
jer nedavno mu je umrla jedna od najdražih kćeri,
a zatim i majka.
Sve je to doprinijelo
osjećaju krize koji raste u Hideyoshiju,
osjećaju da su sva njegova nastojanja doživjela neuspjeh
kad je bilo najpotrebnije.
Moguće je da sve to
doprinosi progresivnom gubitku njegove mentalne bistrine.
Sa svakim danom
Hideyoshijevi postupci postaju nestabilniji i uznemirujući.
Promjena se događa naočigled svih,
a on se nije uspijevao sabrati.
Pričalo se da se Hideyoshi zarazio sifilisom
od svoje konkubine,
zbog čega njegovo ponašanje postaje još iracionalnije.
Hideyoshi je doslovno poludio.
Osjeća se izolirano
i boji se da će doživjeti propast,
da će njegova obitelj nestati kad umre.
Nakon smrti sina, Hideyoshi ostaje bez nasljednika.
Korejski rat još traje
i Hideyoshi donosi dramatičnu odluku.
Za svog nasljednika imenovao je svog nećaka Hidetsugua.
Hidetsugu je neprijatna osoba.
Ovisan je o tjelesnim užicima.
Brutalan je i nasilan.
Ponekad iz čistog mira ubija seljake.
Smatraju ga nedostojnim nasljednikom,
ali Hideyoshi nema izbora.
Hidetsugu je jedini zakoniti nasljednik unutar obitelji.
Ali Hideyoshija čeka iznenađenje.
Samo šest mjeseci poslije,
Hideyoshijeva najdraža konkubina, kneginja Chacha,
rađa mu sina Hideyorija.
Hideyoshija čeka veliki spor o nasljedstvu između nestabilnog Hidetsugua,
kojeg je imenovao,
i novorođenog sina kojeg sada želi za nasljednika.
Ovo je bila jako opasna situacija
pa se Hideyoshi odlučio riješiti Hidetsugua
poslavši ga u progonstvo na Koyasan.
To je moglo upaliti,
ali javljaju se glasine da Hidetsugu planira povratak
i razmišlja o vojnom puču protiv Hideyoshija.
To ne smije dopustiti.
Da bi osigurao nasljedno pravo za svog drugog sina,
Hidetsugu je morao umrijeti.
Hideyoshi je okupio 31 osobu, većinom žene i djecu,
pripadnike Hidetsuguove obitelji,
prošetao ih kroz Kyoto
i dao pogubiti.
Odlazi u takvu krajnost
da svi vjeruju kako je to jasan znak
da Hideyoshi gubi dodir sa stvarnošću.
Jedan od umiješanih u navodnu Hidetsuguovu zavjeru
organizacije puča i preuzimanja vlasti bio je Jednooki zmaj.
Masamune i Hidetsugu imaju prijateljski odnos.
Redovito su zajedno išli u lov
i zato svi smatraju da je Masamune Hidetsuguov prijatelj.
Hideyoshi je bijesan.
Masamune je jako ambiciozan čovjek.
Nije nerazumno misliti
da bi bio spreman spletkariti protiv Hideyoshija.
I stoga je Masamune doveden pred Hideyoshija
kako bi se očitovao o svom odnosu s Hidetsuguom.
Spasio ga je zagovor hladnije glave,
među rijetkima koju Hideyoshi i dalje sluša.
Tokugawa Ieyasu progovara,
tvrdi da je Masamuneova lojalnost neupitna
i da ga ne treba kazniti.
„Trebamo vjerovati ovom čovjeku.“
Zbog ovoga će Masamune biti vječni dužnik Tokugawi Ieyasu.
Dug koji će Ieyasu poslije naplatiti.
Iako je sve paranoičniji,
pristaje poštedjeti Masamunea pod jednim uvjetom.
Masamune mora okupiti vojsku i pridružiti se invaziji Koreje,
čak i ako bude uništen.
Svojim sumnjama usprkos,
Date Masamune, poput svih daimyoa,
ne usuđuje se suprotstaviti Hideyoshijevim naredbama.
To bi mu donijelo sigurnu smrt i sramotu.
Iako su poslana pojačanja,
japanske su snage zapele u ratu koji ne mogu dobiti.
Ponestaje im hrane i zaliha, a redove su im poharale bolesti.
Nesvjestan stvarne situacije na terenu,
Hideyoshi nastavlja naređivati nove napade.
Rat u Koreji bio je razoran.
Desetke tisuća Japanaca koštao je života,
da ne spominjemo na stotine tisuća ubijenih Korejaca.
Dok se odvija katastrofa u Koreji,
a zapovjednici primaju sve bizarnije naredbe iz Japana,
jasno je da Hideyoshi postaje sve nestabilniji
i da ne može donositi jasne strateške odluke.
Uvjeren je da pobjeđuje, a nije tako.
Takve nejasne naredbe paralizirale su njegove generale.
Mnogi su od njih zabrinuti
za njegovu mentalnu stabilnost i svoje živote.
Na bojištu je situacija očajna.
Zapovjednici to prepoznaju i znaju da je važno
otvoriti pregovore kako bi se postiglo neko rješenje.
Dugo vremena tijekom pregovora
Hideyoshi nije svjestan da uvjeti koje predlažu Kinezi
nisu uvjeti koje je očekivao.
Zbog psihičkog propadanja
i lažnih izvješća koja su mu generali slali,
Hideyoshi je mislio da je pobijedio u Koreji
i sada traži priznanje svog trijumfa od samog vrha.
Drugim riječima, od kineskog cara Minga.
U najmanju ruku, želi podjelu Koreje.
Predlaže da se Koreja podijeli na dvije sfere utjecaja,
južnu kojom bi dominirao Japan,
i sjevernu kojom bi dominirali Kinezi.
To je minimum koji je spreman prihvatiti.
Osim toga, Hideyoshi želi da kineski car
pošalje jednu od svojih kćeri u Japan kako bi je uzeo za konkubinu.
Konishi Yukinaga znao je da je ovo nemoguća misija.
Car Ming nikada neće odati Hideyoshiju
priznanje koje smatra zasluženim.
Hideyoshijeva potraživanja su uvreda za Kineze.
Odbijaju nastaviti pregovore pod ovim uvjetima.
Uostalom, nije izvojevao pobjedu u Koreji.
Bio je to sramotan poraz.
Umjesto toga, Augustinu Konishiju nude drukčiji dogovor,
koji će na kraju i prihvatiti.
DVOR TOYOTOMIJA HIDEYOSHIJA, 1596.
Kad su kineski izaslanici stigli u Kyoto,
u pratnji Konishija i drugih korejskih pregovarača,
Hideyoshiju su poklonili kinesku odjeću,
a Hideyoshi je bio jako zadovoljan jer je mislio da to znači
da mu nude svoju pokornost.
Međutim, vrlo brzo dolazi do potpune zbrke.
Izaslanici se odbijaju
pokloniti Hideyoshiju jer su izaslanici kineskog cara.
Očekuju da se on njima pokloni.
On se, naravno, neće klanjati nikome
i sada su svi u pat-poziciji.
Napokon vade pismo kineskog cara
i čitaju uvjete:
„Hideyoshi, ti si japanski kralj. Priznajem te kao takvog.
Kao svog vazala.“
Što ovo znači?
-Što ovo znači, idiote! -Smiri se, dragi!
Shvaća da krune i halje nisu darovi.
To su oznake njegove pokornosti
koje mu je kineski car dao kako bi svima pokazao: „Sad si moj.“
Ja bih to trebao nositi?
Van!
Odlazite odavde!
Van!
Hideyoshi je toliko ponižen i ljut da naređuje drugu invaziju Koreje.
Van!
Ali ovaj put ima manje apetite.
Ovo je obična osveta.
KOREJA
Hideyoshi prisiljava više od 100 000 dodatnih samuraja
da protutnje Korejom u osvetničkom pohodu smrti i razaranja.
No, za nekoliko mjeseci,
korejski i kineski vojnici ponovno zaustavljaju njihov prodor
i guraju japanske snage natrag u obalne garnizone.
U ovom trenutku, mnogi su daimyoi bijesni.
Izgubili su veliki broj ljudi i mnoga blaga
i ostali praznih ruku.
U Sengoku razdoblju, za vladara je uvijek bilo važno
nagraditi svoje sljedbenike zemljom i blagom,
ali zbog rezultata ovog rata u Koreji nema nove zemlje
niti ičeg što bi se moglo udijeliti daimyoima.
Vladalo je veliko nezadovoljstvo
među daimyoima koji su otišli u Koreju.
Toliko veliko da su diljem dvora
moćne figure počele potajno planirati
što treba učiniti,
koje korake treba poduzeti
i kako ga se riješiti.
Ljudi su počeli otvoreno govoriti o pobuni.
Hideyoshi je u sve težem položaju.
Naravno, fizički mu je sve gore,
sve mu je teže napustiti dvorac u Fushimiju.
SRPANJ 1598.
Prije nego što umre, a zna da umire…
Hideyori.
…mora se pobrinuti da Hideyori ne bude svrgnut ili ubijen,
kao što se događalo tijekom građanskog rata.
Pobrini se za njega.
Donosi nevjerojatno važnu stratešku odluku.
Odlučuje imenovati Vijeće starješina
i tražiti ih da prisegnu da će štititi Hideyorija
dok ne postane punoljetan i ne preuzme svoj položaj
vladara Japana.
Odabire pet najmoćnijih vođa Japana.
Ljude koje dugo poznaje i kojima vjeruje.
Druge bira prvenstveno zbog njihove moći,
a ne zato što im vjeruje ili gaji simpatije prema njima.
Ali taj je rizik bio nužan.
Od pet regenta, ili pet vijećnika,
najvažnija su dva,
Tokugawa Ieyasu
i Maeda Toshiie.
Maeda Toshiie bit će smješten u dvorcu Osaka
i odgovoran je za odgoj mladog Hideyorija.
Upravljat će školovanjem
i pripremiti ga za sve surovosti vođenja zemlje.
Tokugawa Ieyasu je u tom trenutku najmoćniji daimyo Japana,
uz Hideyoshija,
pa mu je dodijeljen vrhunski autoritet.
On je zadužen za cijelu vladu.
Možda biste očekivali da će se vijeće sastaviti
od pojedinaca sposobnih za suradnju i učinkovito vođenje vlade.
No, čini se da to nije bila Hideyoshijeva namjera
u ovom slučaju.
Čini se da je svjesno odabrao daimyoe
suprotstavljenih interesa.
Možda se pokušao osigurati
da članovi vijeća jedni druge drže na oku
i pobrinu se da ne donose brzoplete odluke.
Pokušavao se osigurati da nijedan član vijeća ne postane
moćniji od ostale četvorice.
U rujnu 1598.,
nakon života ispunjenog ratom,
jedan od velikih ujedinitelja Japana, T. Hideyoshi, umire.
Mislim da za tek nekoliko pojedinaca možemo reći:
„Ova je osoba promijenila tijek povijesti.“
Hideyoshi je definitivno netko za koga se to može reći.
Njegova su postignuća golema,
vjerojatno najveća među svim japanskim vladarima.
Bio je rijetki vladar
koji je mogao zamisliti nešto nečuveno.
Osigurao je mir na način o kojem Nobunaga možda nije ni sanjao.
Ujedinio je zemlju.
Okončao je građanski rat.
Stvorio je naizgled
stabilnu političku ravnotežu među velikim daimyoima.
No, čak i više od toga,
njegov je uspon nevjerojatno nadvladavanje skromnog podrijetla.
Od seljaka i najniže razine samuraja
do neprikosnovenog vođe Japana.
Nakon njegove smrti,
Vijeće pet starješina ne objavljuje odmah
da je moćni vladar, veliki regent, preminuo.
Umjesto toga,
izdaju naredbe o prekidu vatre u Hideyoshijevo ime
i opozivaju japanske snage iz Koreje.
U mnogočemu, kad je Hideyoshi umro,
daimyoima je laknulo.
Poduhvat u Koreji bio je katastrofa.
No, kad se sve zbroji,
vlada golema tjeskoba nakon njegove smrti
jer nije ostavio odraslog nasljednika
koji bi mogao zauzeti njegovo mjesto.
Poštujući Hideyoshijeve želje, vijeće proglašava
mladog Hideyorija vladarom Japana,
iako kao malo dijete ne posjeduje nikakvu moć.
U praksi, moć je sada pažljivo podijeljena između pet starješina.
Ovo je jako opasna situacija.
Imamo delikatnu raspodjelu moći između pet regenta
koja bi se, uz svaku promjenu ravnoteže,
mogla potpuno raspasti i stvoriti smrtonosni vakuum u središtu.
Većina se daimyoa nakon Hideyoshijeve smrti
počela pripremati za rat.
Nakon desetljeća na marginama, Tokugawa Ieyasu spreman je povući potez.
Preludij je to kataklizmičkoj borbi za moć.
Prijevod titlova: Nina Kralj Jager