EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
- Jeg føler mig ikke som mig selv. - Er det angst over at savne Luke?
Ja. Det er underligt ikke at se ham hvert sekund efter skole eller i weekenden.
Det er som at have fantomsmerter. Det kan man godt sige, ikke?
Det er lidt respektløst over for vores soldater, der faktisk har det.
Hvad skal jeg lave i al den fritid? Jeg har læst fire romaner i denne uge.
Du kører lidt en monolog, ikke?
Undskyld, men jeg er helt fra den. Mor er totalt urimelig.
Specielt fordi hun selv bollede inden ægteskabet.
Og apropos vores kære mor... Når hun og far skal til det selskab om nogle dage,
kommer Miles over, så vi kan få en hyggelig alene hjemme-aften.
I bliver ikke alene, for jeg er der.
Jamen du må gerne være der, så længe vi ikke bemærker det.
- Vent, vil I... - Jeg tror, vi gør det.
Jeg er rigtig vild med Miles, og jeg har talt om sex så længe, at nu må det være.
- Du ved, hvad jeg mener. - Ja.
Det er ligesom da jeg ville have pandehår, og da jeg så fik det,
lignede jeg en lille tysklommetyv, men jeg var glad for det.
Elever og lærere, jeg håbede på at kunne meddele nyheden om
vore drenges utrolige basketballsejr på 85-24 over St. Andrews...
Hvilket jeg så også lige gjorde. Men desværre har jeg dårlige nyheder.
Hr. Koontz, vores elskede lærervikar, er blevet kroppens kval og uro kvit.
Han er død.
Lad os alle holde et øjebliks stilhed for den kære afdøde.
Hvem?
Hr. Koontz var min bedste mentor.
Han forklarede mig matematik 2 engang. Det ændrede alt for mig.
Han vinkede altid til mig på gangen, og jeg vinkede aldrig tilbage.
Og nu indser jeg, at Koontz lærte mig at elske.
Smukt. Hvilket filter skal jeg lægge på?
Ryk sammen.
Teknisk set er det her den første døde, vi har kendt.
- Vi kendte ikkebedstemor og bedstefar. - Nej, vi har kun kendt døde kæledyr.
To hamstere, en kat, en hund og en anden kat.
Fluffernutter tæller ikke med. Hun var sådan en møgmis.
Jeg prøver at forestille mig ham i Himlen. Er det skyer?
Logistikken i et skyland er helt sindssyg.
- Jeg forestiller mig et palads. - Men er han overhovedet i Himlen?
Blair, han var kristen. Han kom i Himlen.
- Ikke nødvendigvis. - Du godeste, mit røvhul røg op i halsen.
- Luke, hvad laver du? - Jeg ville overraske dig.
Hold vores romance i live under kampen.
Jeg ved, vi holder pause uden for skolen, men det er vigtigt, du ved,
at jeg ikke holder pause i min kærlighed til dig. Den spiller stadig på fuld kraft.
Og min er på repeat. Din aktivitetslog var en god idé, skat.
Den ene skal vide, hvad den anden gør, selv om vi ikke kan gøre det sammen.
Jeg så, du stortudede i 30 minutter kl. 16, inden du øvede med bandet
efterfulgt af appelsinjuice og så et glas mælk?
Jeg kunne ikke slukke tørsten nok efter at have rocket sådan igennem.
Jeg ved dog, at lidt tid hver for sig uden for skolen ikke kan røre os.
- Vi skal være sammen for evigt! - Undskyld, jeg lever...
Men hvorfor kommer hr. Koontz ikke nødvendigvis i Himlen?
Bemærkede I, at Koontz ikke deltog i morgenbøn?
- Jeg tænkte, det var et medicinsk problem. - Han var agnostiker.
- Er det der, man tror, Gud er en kvinde? - Nej, man ved ikke, hvad man skal tro.
Og det er underligt, for det hele står jo i Bibelen.
Du er en rigtig kilde til information.
Det var Vlad, opsynsmanden, der fandt ham.
Han sagde, at han lå helt alene på kanten af banen
ved siden af en skorpefri sandwich.
- Det er forfærdeligt. - Ja.
Han skal på en måned betalt ferie for at komme sig.
Nej, det er forfærdeligt, at hr. Koontz døde alene.
Det værste, jeg kan forestille mig, er at være alene i livet.
Nej, skat. Det kommer ikke til at ske for os.
Vi vil være hånd i hånd og se ned på vores mindehøjtidelighed fra Himlen
og se vores børn fejre os og deres børnebørn.
Og deres venner, hvis de vil med. Alle vil være velkomne.
- Har du planlagt det? - Ja, jeg har nogle idéer.
En mindehøjtidelighed? Nej, vi har ikke planlagt nogen mindehøjtidelighed.
Hørte du ikke stilheden? Den varede... otte sekunder.
Er det alt, hvad vi gør for ham? Han var en rar mand.
Jeg så ham bremse for et egern engang, og så blev han påkørt bagfra.
Føler du ikke, at vi som kristne bør ære ham?
Selvfølgelig, kære, men han var ikke så tæt knyttet til skolen.
Hvis han for eksempel selv havde gået på Willingham og så blev lærer.
Sådan en ville vi klart have holdt mindehøjtidelighed for.
Og hvis vi gjorde, er jeg sikker på, der ville være et CD-mix i hendes skuffe.
Vi ville elske at påtage os at lave enmindehøjtidelighed for ham.
Og det burde det være, da det er en skoleaktivitet i skoletiden.
Det er så dejligt og betænksomt af dig.
Jeg havde også en idé om enmindehøjtidelighed for ham.
Jeg glemte det kort på grund af sorg over hans død.
Jeg er ødelagt af sorg.
Mente du ikke, at vikarer ikke burde eksistere,
fordi de tillader de rigtige lærere at være dovne?
- Det lyder ikke som mig. - Ved du, hvordan du lyder?
Jeg tilsidesætter min sorg,
og da alle fik idéen, kan vi jo lave mindehøjtideligheden som en trekant.
Jeg mener os tre sammen.
Det er sødt af dig, men vi føler, Herren ønskede, at vi påtog os udfordringen...
Bare os to.
Som formand for selskabet er det min pligt at lede, når folk er i følelsesmæssig nød.
- Så vi planlægger det sammen. - Sikke en god idé.
Ja, og vi vækker gamle venskaber til live, fordi jeg ved, I var tæt knyttet engang.
Det er længe siden.
Skal vi tale logistik og vælge et tema?
- Er temaet ikke "død"? - Eller "hukommelse".
- Vi kan gøre det bedre. - Se? Hvilket team.
Jamen du godeste... Jeg ville ønske, jeg havde så gode idéer som jer,
da jeg var Willingham-elev. Men på mange måder er jeg stadig elev.
Jeg lærer hele tiden... hele tiden.
Jeg må spise.
Godt... Det er de kasser, der skal ned i butikken.
- Så kom i gang. - Vent, Bowsie.
Vi vil se det hele. Du skal være vores guide uden at begrænse spørgsmålene.
Ja, og vi vil høre anekdoter. Var denne sofa svær at få ind gennem døren?
- Værsgo. - Jamen hej.
Velkommen til rundvisningen. Det her er rundvisningen.
- Et værelse. - Ja.
Jeg vil kunne stå på et hvilket som helst sted og se hele mit domæne
og alle mine personlige ejendele.
Hvor er det trist. Du mistede alle dine ejendele i en brand.
- Vel gjorde jeg ej. - Hvor er de så?
Du ser på dem. Koncertplakater, vinyl, garderobe og en pryde.
"Pryde"... Hvilken pryd?
Det er en pande, der også er en gryde. Kan vi vende tilbage til kasserne?
Der er meget, der skal flyttes.
Hvorfor bestiller du yoghurtpynt hjem til dig selv?
Fordi jeg ramte den forkerte adresse på Amazong.
- Sagde han "Amazong"? - Ja, og jeg glemmer det aldrig.
- Han har brug for hjælp. - Han bor i et natherberg.
Vi må opfordre ham til at tage sig sammen, men diskret.
- Han hader, når vi er for direkte. - Ja, også det.
- Men vi er hans venner, så vi må hjælpe. - Ja.
Hej, Bowse? Ved du, hvad du skulle gøre?
Du skal ikke lægge din madras på gulvet. Tror du, en kvinde vil sove på det?
Få så fingeren ud. Ny regel.
Alle tager to kasser ad gangen. Kom så!
- Mine arme. - Jeg har ikke spist endnu i eftermiddag.
- Godt... De små kasser skal ind bagved. - Ja.
Du godeste. Det er Terrance Coin.
- Hej. - Det er Terrance Coin.
- Jøsses. - Hvad laver han her?
Hvis han var her, hvilket jeg ikke har bemærket, fordi jeg er ligeglad,
ville han få sin opgave af Yolanda.
- Bowser? - Ja...
- Er det Brøleren? - Ja, ja, det er...
- Brølende Bowser! - Ja.
- Hvad så, kammerat? - Ja, så er det nok.
Yolanda sagde, det var din hule. Hold da op.
Det er mit kontor/yoghurt-restaurant.
Du ser godt ud. Hvordan træner du?
Jeg har taget lidt på, så jeg spiser.
FLUGTINDFANGNINGSAGENT
Du er i opbygningsfasen. Fedt nok. Fortsæt den gode indsats.
- Bowser, tak. - Stop det.
- Bowser... - Kom nu...
Gider I stoppe?
- Terrance, det er Sterling og Blair. - Hej. Blair.
- Hvor er De fantastisk. - Det er skønt at møde Dem.
- Rigtig skønt. - Ja.
Rart at møde jer. Arbejder I med Bowser?
Ja, for det meste.
Primært...
- Strengt taget er vi... - Vi er dusørjægere med Bowser.
Bed os ikke om at arbejde med Dem.
Nej, det er dejligt at møde kolleger. Folk, der virkelig forstår indsatsen.
- Ja. - Jeg ser os lidt som fiskere.
Vi skærer os igennem det iskolde vand. Trækker vores net op med våde hænder.
Dagens fangst, der basker på dækket...
Alt sammen for at fodre retfærdighedens mund.
Det hungrasende bæst.
Hvad?
Tja, jeg skal ud efter den hundekamps-bagmand.
- Farvel så længe. - Ja, mange tak.
- Hej. - Bare ring og giv besked.
Han burde skrive en bog om fiskeri.
Efter ham.
Kom nu.
Jeg kan sige så meget, at hamTerrance er en pikansjos.
Han spurgte til mine spisevaner.
Terrance lever sit bedste liv. Han har ikke tid til at være en pikansjos.
- Rart at høre. - Godt.
- Meget hjælpsomt. - Tak.
- Hvad er opgaven? - Du går efterCherry Grigio.
Det mener du ikke... Pis.
D'damer, frøken Grigio er en stripteasedanser,
hvis seneste rænke er, at hun skylder kommunen 15.000 i parkeringsbøder.
Damen tror ikke, reglerne gælder for hende.
Rent faktisk nægter hun at overholde sommertid.
Det hjælper hende med at ignorere gadefejning. Smart.
- Den glatte stripper. - Hun er Bowsers evige plageånd.
- Hvad? Det troede jeg, vi var. - Anekdote, tak.
Jeg henter lige mine ting.
- Lad mig lige hente mine ting. - Har du det ikke på?
Lad mig nu lige hente mine ting.
Det er sgu utroligt.
Ingen Cherry Grigio.
Jeg mangler min yndlingstånegl på grund af den kvinde.
Du ender da med at fange hende.
Ja, men det tager 72 timer og et år af mit liv hver gang.
Hvorfor lade hende betale kaution, når hun ikke laver andet end at strippe og smutte?
- Hun er mit yndlings-fjernsynsprogram. - Jøsses.
Hvis du ikke vil have hende, så går hun tilTerrance.
Nej. Vent, Bowser. Jeg er sikker på, vi tre let kan få hende bragt ind.
Kom nu.
Fint. Vi tager hende.
- En rigtig stripper. - Ja!
- Hold op med det. - Ja.
Har du været sent oppe og sms'e? Lysstyrken i din mobil er ret kraftigt.
Jeg så på sange til vores sex-playliste, hvilket førte mig tilCure og Smiths,
som førte mig til dette video-ormehul af folk,
der faktisk har set lyset, der aldrig slukkes.
Og så drømte jeg, at Koontz villefortælle mig noget,
men jeg kunne ikke høre ham.
- Det er da underligt. - Jeg har svært ved at ryste det af mig.
- Og jeg tror, det skyldes... - Tænk engang. Jeg drømte om dig i nat.
Selvfølgelig overtager manden samtalen.
- Ja, undskyld... Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Tak.
Rør jer ikke! Rør jer ikke, nogen af jer.
Det er mit essay om laissez-faire-økonomi, hvor jeg gik totalt ind for den.
- Du hader laissez-faire. - Hr. Koontz rettede den.
Og nu fløj den lige ud af min rygsæk?
Det er én ting at være i mine drømme, men nu det her?
Vent, der står, jeg skal tænke ud af boksen.
Pis og lort. Det hjemsøger mig jo. Det er som trolling uden internet.
Eller også er du bare stresset. Jeg tror ikke, du er hjemsøgt.
Hvordan ved du det? Jeg begynder at få den følelse, hvor min tunge er følelsesløs.
Har du spist mango?
Okay, det er dramatisk, selv for hende.
Undskyld, jeg nævner det, men du glemte din aktivitetslog i går.
Undskyld. Jeg lavede løbesedler. fordi April synes, papir er så analogt,
og jeg måtte først lære Adobe Illustrator at kende,
hvilket viste sig at være ret sjovt, og da jeg forstod vektorgrafikken, kørte det.
Se, hvordan "mindehøjtidelighed" træder frem, mens der er en skygge bag duen?
Det var ikke let.
Det kunne du have skrevet i loggen.
Hvad lavede du selv?
Jeg tænkte på dig. Du er mit smukke rosenblad.
Mindehøjtidelighed i morgen.
- Smukke? - Tænk, at jeg har dig.
Jeg forstår ikke, jeg har dig.
Du er for sød. Nu går jeg helt i stå. Godt, følg mig lige.
Jeg har haft det super underligt, siden vores vikar døde.
Som når man hører den tavse lyd,
der fortæller, at tv'et er tændt, og ud af ingenting kom den stil, han rettede,
og røg lige op i hovedet på mig med en besked.
Det er, som om han har brug for noget fra mig, og jeg flipper totalt ud.
Og Sterling hjælper slet ikke.
Jeg forstår det godt. Jeg troede, jeg så min bedstemors spøgelse engang,
men hun er i live, så det tog røven på mig.
- Jeg er glad for, du forstår det. - Måske er din fyr i skærsilden.
Måske er han i limbo og skal bruge bønner for at komme videre.
Bønner... Miles, du forstår det ikke. Jeg toptrænet i bønner.
- Du er sgu den bedste. - Ja, jeg har din ryg!
Hør, hvis du har for meget om ørerne, kan vi finde en aften end i morgen.
Nej. Jeg lader ikke død og hjemsøgelse komme i vejen for vores date.
Medmindre du gerne vil udsætte.
Nej. Nej, jeg er begyndt at se på stearinlys for at skabe stemning.
Fedt.
- Hej. Tak for hjælpen. - Det var så lidt.
Franklin, hvordan går golfspillet? Hvordan har mine drenge det?
De er gode... Ja.
- Vi bærer da ikke nag, vel? - Nej.
Nej. Jeg er bare glad for, at vi kan mødes igen.
Men jeg skal advare om, at jeg vil fremføre noget af min musik i dag,
og jeg håber ikke, det bliver for svært for dig at se, at jeg er kommet videre.
Nej, slet ikke.
Jamen så godeftermiddag.
Og nu, hvor han er væk Gamle hr. Koontz
Hvem skal så Give vaskebjørnen en luns
Hvor er det dumt.
Sterling... Skat? Hør, Sterling?
Sterling... Sterl-pige.
- Sterling? Sterling? Hej. - Ja?
Skat, gider du hjælpe mig med musikken?
Jeg kan ikke finde noget, der rimer på Koontz.
- Koontz... - Koontz.
Undskyld, gider I deltage i dekorationsmøderne?
Vi må finde ud af, hvordan vi forvandler stedet til et planetarium.
- Jeg skal bruge himmellegemer i loftet. - Og glem ikke blomster.
Kalla-liljer er klassiske og i sæson, men ikke de hvide, da de er for forudsigelige.
Godt. Vælg mørk lilla og bestil et par dusin. Nok til at fylde scenen.
Intet hvidt betyder ingen duer. Alle har set dem ved begravelser.
Så vi tænkte på sommerfugle. Eller måske bare fluer.
Sikke en effekt. Skriv det ned.
Nej, det her er en mindehøjtidelighed. Det skal være respektfuld.
Det bliver det. Det lover jeg.
En simpel mindehøjtidelighed til en simpel mand.
Ved du hvad? Du vil aldrig lade mig lede, sådan som jeg burde. Så jeg stopper.
Jeg håber, din mindetale er bedre end din dekoration.
Jeg bør også fokusere på min sorg.
En mindetale? Det har jeg slet ikke tænkt på.
Hvad skal jeg skrive om en, jeg knap nok kender, der så ud til at være så alene?
Måske kan vi slå ham op på "Kend din lærer"-siden på skolens hjemmeside?
For pokker, hvor er det trist.
Han anførte sin yndlingsbeskæftigelse som film, og der står intet under familie.
Det minder mig om den fyr, vi så spille minigolf alene.
- Så dystert. - Han passede bare sig selv.
Han gav sig selv par fem på bjørnegabet,
og jeg så ham bruge mindst syv slag. Det er snyd.
Hvordan skal jeg skrive en mindetale om en, der drak isvand og elskede prærien?
- Hvis nogen kan, er det dig. - Du har ret.
Fader vor, du som er i Himlene.
Helliget vorde dit navn. Komme dit rige.
Kære gud, vores lærervikar er død.
Men det ved du, for du tog ham.
Ingen fordømmelse...
Han var agnostiker.
Men det var duvel også klar over.
Godt, følg så med, Blair!
Det, jeg prøver at sige, er,
at vi alle har vores tvivl.
Og måske vidste han ikke, hvad han lavede på Jorden,
så han heller ikke anede, hvad han skulle forvente hinsides.
Så... luk ham ind.
Ikke...? Hvis det er i orden. Jeg skal ikke herse med dig.
Amen.
Og nu en oplæsning.
Døden... Døden... Der er det.
"Græshopperne lignede heste, der var udrustet til krig.
De har haler med brod som skorpioner,
og i deres haler sidder magten til at skade mennesker i fem måneder."
Hvad fa...?
Undskyld.
Satte du ild til Bibelen?
Det var en lille brand, men den var ret stor i forhold til størrelsen på bogen.
- Hvad gjorde du? - Jeg satte den tilbage på hylden.
Jeg vil lade, som om det ikke skete før måske til evig tid.
Måske var branden Guds måde at fortælle dig på, at du havde hjulpet hr. Koontz.
Ja, og hvem siger, ild er en dårlig ting?
Hallo? Hans brændende busk?
Chariots of Fire.
Og kontrollerede brande, der forhindrer større skovbrande,
som ville være sværere at kontrollere.
Nu kører du ud ad en tangent. Bowser, vent på os.
Husk nu, at Cherry Grigio konstant ændrer udseende.
Nogle gange er hun blond, andre gange rødhåret eller det røde, der ligner lilla.
I må have øjne i nakken. Lad være med at falde for hendes tricks. Hun er glat.
Du har sagt "glat" ti gange nu. Det begynder at blive ret klamt.
Jeg siger det bare.
- De tror, vi er 21! - Nu skal vi altså ikke blive ældre.
Det her er det mest sexede sted, jeg nogensinde har været.
Du godeste, se den piges røvrevne. Den er totalt lodret.
Den går helt op på hendes ryg!
- Smukt! - Hvor er De sensuel, frue.
Hun er lækker.
Se, hvordan de kvinder bare hviler i deres kroppe. Det er totalt sejt.
Nu tager I det roligt... Det kan tage lidt tid, og I skal beregnemulige flugtruter.
Der er hun.
- Lad os triangulere. - Ja.
Så jeg sagde: "Kom igen, når du kan bevise, jeg har en lever. Så stopper jeg."
Hej, Cherry.
Bowser, hej. Hvordan går det med tåen?
Du ved, hvordan det er.
Jamen der fik du mig. Lad mig lige finde mine ting.
Glem det.
Du kan ikke narre en fasan, der er venner med en ræv.
Vi kender dig, og du bliver, hvor du er.
Månesten?
Gider du lige hente mine ting.
Du er knotten. Jeg vil hentes ind af ham der.
- D'damer... - Stalker du mig?
Boweezy, jeg er her på min ugentlige aften med bøf og smukke kvinder.
Jeg insisterer på en aften om ugen med mig selv.
- Gør du? - Ja, men det er hårdt.
Tag mig med... Jeg har været uartig.
- Ikke? - Undskyld, frøken Grigio.
Jeg arbejder ikke. Jeg forynger mig, men du er i gode hænder.
Så du hænger på mig. Det går helt efter planen.
- Jeg overvurderede dig. - Kom her med ham.
- Hvad fanden er det? - Det er en baby.
- Tak, Måne. - Hejsa.
Hej, Lawrence. Sov du godt?
Det er hårdt... Du kan ikke have en baby med i fængsel.
Det ved jeg, Terrance. Tak.
- Det var så lidt. - Tak.
Tænk, at du lige har født en baby. Man kan slet ikke se det.
Undskyld, frue. Vi bilder os ikke ind, vi ved, hvordan en krop skal se ud.
Jeg må vide, om du har en, der kan tage vare på barnet. Hvem kan du ringe til?
Min søster, men hun dækker for Ramon ved fyrværkeriet,
for han har en skade på knoerne, så hun skal jo lige nå frem.
- Må jeg tage min telefon i tasken? - Rør den ikke, tøs.
Han var på Instagram!
Jeg vidste det. Alle hans opslag er et billede af ham alene.
Sprang han i faldskærm? Hvem ville gøre det? Man frister døden.
Ja, og hvem skal grine af ens flaprende fjæs, hvis man hopper alene?
- Noget af det var sikkert ret sejt. - I det mindste så han glad ud.
Al den eksistentielle krise gør mig tørstig. Vil du have noget?
Fint.
Jeg har drømt om denne top i årevis.
Jeg gjorde det.
Her er ingen i miles omkreds.
Du godeste... Hvor er det bare smukt.
Hej, må jeg bede om en Shirley Temple?
KØBER LYS TIL VORES HYGGEAFTEN. HINDBÆRSORBET ELLER BARK?!
Hvad laver du her? Jeg skal bruge jer to ved udgangen. Hun ser derover hele tiden.
Jeg troede, jeg så min døde lærer ved poolbordene.
Pis, var det også sådan, da I teenagere giftede jer med vampyrer?
Han er her stadig.
Da jeg brændte Bibelen tidligere i dag ved et totalt uheld,
må jeg have undladt at lede ham ind i himlen.
Nu sidder han fast i ingenmandsland for evigt.
Hvad hvis jeg åbnede en portal, som jeg aldrig kan lukke?
- Du tænker måske for meget på døden. - Hvad? Hvordan kan man undgå det?
- Er du ikke nærmest 70? - Jeg er 50.
- Du er dusørjæger. - Ja.
Du kan dø hvert øjeblik. Og når du gør det, vender jeg mig om og bum...
Så bliver jeg hjemsøgt af to spøgelser, og så kan I muntre jer,
mens jeg bliver den sexede ældre dame, der plages af jer, mens jeg sover.
Rolig... Træk lige vejret. Træk vejret dybt ind.
Pust så ud... Kom nu.
Hvad hvis der hverken er Himmel eller Helvede?
Så behøver du ikke hjælpe nogen med noget.
- Hypnotiserer du mig? - Nej. Jeg mener det.
Himmel og Helvede er konstruktioner, der ikke virker for mig.
Når jeg er død, er jeg død. Det kommer ikke mig ved, hvor jeg ender efter det.
Men det er da skræmmende. Vil du ikke vide, hvad der sker hinsides?
- Om det er godt eller dårligt? - Det er jo umuligt at vide.
Man ved det først, når det sker.
Det kunne være et sort tomrum. Det kunne være regnbuer.
Det kunne være en spøgelsesverden, hvor man muntrer sig dagen lang.
Der er ingen sikkerhed i liv og død, så hvorfor dø af bekymring over det?
Kom så. For fanden, hvor er Cherry?
Der er hun. Kom så.
Du bliver glattere. Jeg kan mærke det.
Jeg skal på nu, og min søster er her ikke,
så medmindre Lawrence skal sulte i denne uge, så skal jeg på arbejde.
- Gider du lige? - Som jeg ser det, er du i min varetægt.
- Måske skal du lade hende passe jobbet. - Hvad fa...
Og ved du, hvad du skulle gøre? More dig.
- Det er i orden at hygge sig på arbejdet. - Tak.
Engang hentede jeglederen af et mariachi-band. Vi sang hele vejen ind.
El Dorado
- Okay. - Adiós.
Jeg holder øje med dig hele tiden.
- Alt andet ville være uhøfligt. - Cherry Grigio!
Nej, nej! Hun smutter!
I skal ikke hjælpe hende! Hun skylder kommunen en masse penge.
- Hvad laver du? - Hvad laver jeg? Hvad laver I?
- Få vennerne til at hjælpe dig til flugt? - Hvad?
Vi fortalte historien om sangen. "Smækker lækker spredt på gulvet."
Sprøjter glad som Billy Ocean."
Mit parykskift er den store afsløring.
Fint.
Helt ærligt.
Undskyld... Alt andet lige var historien godt fortalt.
Apricot, hvor har du været?
- Ramon er en tøsedreng med den kno. - Han mistede en halv finger, Cherr.
Han kommer ikke igen, så jeg måtte tilkalde Sheila.
Det er jo bare skønt. Nu kan Apricot så tage barnet, så vi kan komme i fængsel.
- Det lyder som en plan. - Ja.
Men vi burde nok vente på, at den her kage ryger ud af systemet.
Apricot bruger dobbelt dosis.
Endnu en forhindring.
Du kan ikke komme med smuttere, der er påvirkede.
- Jeg troede, jeg så dig gå. - Jeg tjekkede lige parkometeret.
- Jeg sagde, det var en dårlig idé. - Rolig, vi venter bare, til hun er ædru.
- Hvor lang tid tager det? En uge? - Vi tager ikke stoffer. Narko er skidt.
Det tager 12 timer, før det er ude. Så ved I hvad?
I to kan bare gå hjem. Jeg klarer det herfra.
- Er du sikker? - Ja.
Held og lykke.
- Du havde ret om hende. - Ja.
Hun giver sig ikke en centimeter.
Se os lige... Vi fik det til at ske.
Vi får det så sjovt med at planlæggevores bryllup en dag. Jeg har dog en anmodning?
Det skal være på stranden, men formelt.
Ja, ja, men i dag handler det om hr. Koontz.
Det her skal være smagfuldt og ære hans liv.
Hvad laver hun?
Robert… Åh, Robert.
Døden rammer April hårdest, selv om nogle af os har begravet seks bedsteforældre.
Hej og velkommen.
I dag mødes vi for at ære mindet om Richard Koontz.
Richard, ikke Robert.
Men først en original sang af Luke Cresswell.
Da vi fik nyheden Hørte vi den bare og tav
Men ved Guds nåde Der er et lyspunkt vedKoontz' grav
Sorgen er af en vis kaliber Men selvom jeg er så ked
Kom døden efter ham Men styrkede min kærlighed
Herre, tak fordi du lod hende stråle
Hun gør, at vi det nu kan tåle
Vi er kede af, at han er væk Men det glæder os at vide
at hun er min...
Jeg hørte, at de vil kremere ham og sprede hans aske iChattahoochee.
Han bliver jo ædt af fuglene. Jeg vil hellereudstoppes.
- Lov mig, du udstopper mig. - Det kan jeg ikke love.
Vi var enige om, at jeg døde først.
Men han er der ikke Og det får mit hjerte...
- Pis! Hvad laver du her? - Hej. Undskyld. Jeg var bekymret.
Jeg havde ikke hørt fra dig, siden jeg sendte den dumme sms.
Jeg kan skaffe et andet lys eller intet lys.
- Ved du hvad? Fuck det lys. - Jeg er ligeglad med det lys.
Nej, det er jeg ikke. Jeg føler ikke, jeg ved noget.
Jeg ved ikke engang, om jeg vil have sex,
hvilket er ret usædvanligt for mig.
Vi behøver ikke dyrke sex. Vi skal ikke gøre noget, du ikke vil.
Jamen jeg ved ikke, om jeg ikke vil have sex.
- Lyder det skørt? - Slet ikke.
På mine bedste dage udlever jeg mindst tre selvmodsigelser.
Siden denne potentielt indbildte hjemsøgelse
er jeg meget plaget af usikkerheden om alting.
Når man krydser grænsen mellem liv til død
eller fra jomfru til sexdyrkende person, kan man aldrig vende tilbage.
- Og jeg er vant til tingene herovre. - Det forstår jeg.
Hør her...
Hvis og når vi dyrker sex, vil vi i det mindste være sammen på den anden side.
Men med hensyn til i aften... er jeg ligeglad.
Jeg vil bare være sammen med dig.
Sterling!
Tak, Luke, for din hyldest til hr. Koontz.
Richard Koontz var lærer og søn
og højst sandsynligt også fætter.
En mand, der ikke kun vinkede meget til os, men også til selve livet.
Som: "Goddag, liv."
Og "Herovre, liv!"
Og "Liv!"
Hr. Koontz tilbragte meget tid alene,
men det var ikke kedeligt eller trist,
fordi han brugte tiden på ting, han holdt af,
og han lærte om sig selv under processen.
Så selv om hans liv tilsyneladende blev afbrudt af den famøse sandwich...
...så skylder jeg ham en stor tak.
Han lærte mig, at man ikke er ensom, bare fordi man er alene.
Og... at nogle gange er det lige, hvad man har brug for.
Ja! Og jeg vinker til livet.
Jeg vinker! Tak, Sterling. Tak.
Sterling! Sterling, vent lige! Hvad er der galt? Du var fantastisk.
- Og du så rigtig smuk ud deroppe. - Det handler ikke om mig.
Det ved jeg godt. Det handler om os. Det er derfor, jeg skrev den sang.
Hvad? Nej. Luke, du forstår det ikke.
Kan du huske den dag i femte klasse, da vi begyndte at komme sammen?
Selvfølgelig. Det var fotodag,
og vi vandt begge "Mellemskolens mest populære".
Jeg spurgte dig, og det var skæbnen.
Nej.
Der var kun tre stemmer mellem mig og April.
Sandheden er, at vi er sammen på grund af omstændighederne.
Og...
Jeg er ikke sikker på, at det er nok længere.
Hvad mener du?
Jeg mener, at de sidste par dage har fået mig tilat indse,
at "alene" ikke er et dårligt ord.
Der er ting, jeg kan lide, jeg ikke vidste, jeg kunne lide.
Såsom Adobe, faldskærmsudspring eller tiramisu.
Det kan jeg også lide. Dessert er min livret.
- Luke. - Ja?
Vi har været tøjret sammen i halvdelen af vores skoleliv.
Og de sidste par dage har fået mig tilat indse, at "os" ikke længere giver mening,
hvis jeg ikke engang har et "mig".
Har alle de år så bare været spildt for dig?
- Jeg var der jo. Jeg ved, de var gode. - Ja, selvfølgelig.
Men jeg er klar til ikke at have hele livet planlagt for mig.
Hvad gjorde jeg galt? Nej, jeg... Har jeg ikke elsket dig nok?
Jeg har altid prøvet at holde dig oppe og sætte dig i første række.
Det ved jeg. Det ved jeg. Det er ikke nogens skyld.
Folk vokser fra ting.
- Vil du så ikke være sammen for evigt? - Jeg ved det ikke.
Jeg har bare brug for at være alene.
Farvel.
Ved du, hvad du skulle gøre? Du skal blande sennepsdressing med Ranch og mayo.
Velbekomme.
Den kage bør være ude af dit system, i hvert fald enden på det.
Der er gået to timer, siden du forsøgte at bruge forruden
som den digitale grænseflade fra Minority Report.
Ja, maden hjælper, men det ville gå meget hurtigere,
hvis vi ikke var lænket til hinanden.
Undskyld, men jeg tager ingen chancer.
Kan du i det mindste løfte min drink op til mine læber?
For helvede da også.
- Jeg har altid været ret vild med dig. - Er det derfor, du altid løber fra mig?
Måske har jeg altid vidst, at vores forbindelse ville være for intens.
Jeg ser en åndsfælle i dig.
Vi spiller begge efter vores egne regler, og ingen af os vil ændre sig.
De fleste har på det seneste haft problemer med min væremåde.
- Jeg ved ikke hvorfor. Jeg har det fint. - Ja, for fanden. Vi har det godt.
Hvorfor skulle vi lytte til resten af verden, når vi er glade for at være os?
Undskyld, skat. Jeg må løbe.
Slip mig fri, eller jeg spolerer dit smukke ansigt.
For helvede...
Det kan man sgu da kalde noget intenst pis, det der.
Men du skal altså vide... at jeg vil råhygge mig med at se dig prøve.
- For pokker, mand. - Troede du, jeg bare lod dig smutte igen?
Og hold dog op med at foregive, at denne udgave af dig fungerer.
Når en hel region bliver enige om, hvad klokken er bortset fra dig,
så kan du enten flytte til Arizona til vintertids-fanatikerne eller ændre dig.
Ranch, sennep og mayo. Du må tro, jeg er et forbandet fjols.
- Av! - Av, ingen ting.
- Det var dit 20. slag. - Skynd dig!
Det er bjørnegabet. Det er ikke nemt.
Kom nu.
Godt... Lad os så gøre det.
Hvordan føles det?
Jeg kan lide det... Men jeg tror, jeg skal trække vejret lidt.
- Vil du trække vejret med mig? - Med glæde.
- Er alt i orden? - Ja.
Jeg er glad.