- Uau! Rămâi în New York! - Nu-i așa?
Rămân în New York!
Bine. Asta este exact reacția de maxim entuziasm la care speram.
Nu, adică... Ai muncit atât de mult!
Nu, Chicago poate aștepta. Zău așa!
Tu și relația noastră sunteți mult mai importante decât Chicago.
Nu vreau să fiu responsabilă pentru ceva care-ți schimbă viața.
Au!
Doar eu credeam că lucrurile devin serioase între noi?
Nu, doar că... Știi la ce mă refer.
Am venit să-i spun iubitei mele că vreau să fim împreună,
iar ea mi-a zis: „Nu-mi face favoruri!”
N-am vrut să zic asta.
Camille, răspunde cu „da” sau „nu”!
Vrei să rămân?
Am înțeles mesajul.
Quinn!
Oficial, a început timpul în familie. Vino aici!
Ți-am luat niște fursecuri care te balonează.
Mie mi-am luat niște Funyuns, pentru că sunt picantă și piperată. Haide!
Doamne, Angie! Bine. Isabela doarme.
Fato, arăți bine!
- Mulțumesc. - Poți să vorbești mai încet?
Va fi bine.
Jumătate din bucuria de a face sex la întâmplare presupune să gesticulez
și să vorbesc tare despre ultimele mele isprăvi sexuale,
iar tu râzi și mă întrebi lucruri pe care orice femeie ar trebui să le știe.
Așa cum facem noi.
Dar, dacă fata încă este aici,
asta înseamnă că prima ta partidă lesbiană de sex a avut succes.
Deci, tu prima, Quinnie!
Bine.
- Povestește-mi! - Bine.
În primul rând, nu știam că limba umană poate fi multifuncțională!
O mișca peste tot, nu? Dă-i bătaie, soro!
După ce m-am relaxat, a fost cel mai bun sex din viața mea!
- Cel mai bun? - Fato, am avut mai mult de un orgasm.
Pentru că ți-ai pierdut virginitatea feminină și ai avut mai multe orgasme!
- Ai întârziat ca naiba, dar ai reușit. - Mulțumesc.
Doamne! E Shawn.
Mi-a scris mai devreme să mă întrebe dacă fiul lui a uitat asta aici.
Bietul Shawn!
Nu vreau să-i rănesc sentimentele, dar cred că trebuie să-i pun capăt.
De ce să nu mănânci și savarină, și acadea?
Știu că am zis că vreau să-i acord o șansă lui Shawn și chiar am vrut,
dar nu m-am așteptat să am aceste sentimente pentru Isabela.
Ange, mă simt pregătită, devotată.
- Câte orgasme ziceai că ai avut? - Am pierdut șirul după opt.
Poate că trebuie să ies și eu cu ea. La naiba!
Doar nu te lăsa purtată de val, fiindcă o să-mi zici în curând
că ea se mută aici, iar eu trebuie să plec.
- Fato, încă n-am ajuns în etapa aia. - „Încă”?
E rândul tău. Cum a fost să faci sex cu cel mai frumos bărbat din New York?
Fato, a fost perfect!
Dar colegul său de apartament a fost și mai bun.
- Runda trei a fost cu vărul și mai sexy. - Poftim?
Sper să-i cunosc și pe tații lor. Adică să-i cunoască vaginul meu.
Fato, ăsta e anul meu norocos! Simt asta.
Fato!
- Unde e invitația mea la petrecere? - Nu!
- Sunteți al naibii de gălăgioase. - Doamne! Îmi pare rău că te-am trezit.
- Despre ce discutați? - Știi tu, treburi de familie.
De fapt, tocmai terminam, nu-i așa, Angie?
Așa că ce-ar fi să mergem noi două în pat? Și cu tine mă văd mâine.
- Da. - E târziu. Ar trebui să mă duc acasă.
Nu!
- Ba da. - Nu! Angie va face liniște, nu?
Nu e vina lui Angie. Am niște întâlniri înainte de alegeri
și trebuie să mă trezesc când se crapă de ziuă.
Asta-i bine, pentru că îmi plac zorii. Să nu mai zic de crăpături!
O să vezi ce se întâmplă dacă mă mai ții mult de fund!
- Așa! - Doar pentru puțin timp.
Bine. E în regulă.
- Chiar trebuie să plec. - Pa, zdreanțo!
Zilele mele sunt numărate.
Bine sau rău? Erou sau antagonist?
În calitate de antropologi, știm că răspunsul depinde de perspectivă.
De exemplu, îl avem pe Pancho Villa.
Un erou legendar al Revoluției Mexicane sau, dacă erai la conducere,
un revoluționar nimicitor care trebuia să fie oprit.
Istoria e plină de astfel de dicotomii.
Vreau să scrieți 500 de cuvinte despre cum, dintr-o perspectivă culturală,
cineva este erou, iar, din cealaltă, antagonist.
Sunteți liberi.
Scuzați-mă, dnă dr. Parks!
- Am o întrebare legată de prelegere. - Ian!
Ce cauți aici?
M-am furișat mai târziu, când te uitai la ecran.
- Deci, ce mai faci? - Sunt bine.
Am stat ceva să-mi fac ordine în gânduri, ca să-mi dau seama ce fac.
Sunt pregătit pentru asta. Sunt pregătit pentru tine și pentru noi.
Și eu sunt.
Apoi mama ei a început să țipe,
să urle din toți rărunchii la mama mea, fiindcă nu voia să mă convingă.
De parcă n-aș fi adult.
Apartamentul lui Camille. Pare ireal. Nu credeam că mă voi mai întoarce aici.
Da, te-ai întors aici.
Te servesc cu ceva?
Am niște iaurt și niște unt.
Ăsta e iaurt expirat pe care-l folosești să faci unt.
Și mai am puțin roze.
- „Da” pentru roze, „nu” pentru iaurt. - „Da” pentru roze.
- Mă gândeam că putem discuta. - Da.
- Mersi. - Cu plăcere.
Totul e bine după ce a trecut, în sfârșit, haosul.
- Da. - Lucrurile merg bine cu părinții mei.
Nu e nevoie de ordin de protecție împotriva Mirei.
Mă simt prost.
Tu ce zici? Cum a fost discuția cu Jason?
- Jameson. - Așa.
- Cum a reacționat la despărțire? - El m-a părăsit.
A zis că urma să renunțe la o slujbă din Chicago ca să rămână cu mine,
iar eu i-am zis să nu renunțe la viața lui pentru mine.
Apoi totul a explodat, el s-a supărat rău și a plecat.
Deci așa a decurs.
- Și apoi? - Apoi ce?
Cum a reacționat când a auzit că ne-am împăcat?
Mi s-a părut cam ciudat să alerg după el pe stradă
ca să-i zic: „Te-ai despărțit de mine,
„dar, ca să te enervez și mai tare, m-am împăcat cu fostul.”
Doar că nu a fost atât de simplu. Am anulat o întreagă nuntă pentru tine.
- Pentru mine? - Da.
- Acum zici că e vina mea? - Cine a zis că trebuie să fim împreună?
Da. Și tu ai spus același lucru.
De ce mă faci să par o distrugătoare de familii care te-a luat pe sus?
Mă căsătoream a doua zi.
Și nu te-ai gândit înainte de asta că poate Mira nu era aleasa?
Sau ți-ai dat seama când a apărut Camille cea diabolică și...
- Altfel, acum ai fi fost căsătorit. - Pe bune?
Ce naiba, Ian?
Nu poți să dai vina pe mine. Și tu ai luat decizii.
Știi ce? Acum o să iau altă decizie. Vorbim mai târziu.
Ian! Stai! Pe bune?
Mă așteptam ca Jameson să se supere, dar Ian? De ce sunt personajul negativ?
Nu ești. Lucrurile sunt puțin complicate acum.
Da, dar știi ce se zice.
„Relațiile se sfârșesc așa cum au început.”
Dacă ar fi fost adevărat, eu și Ginuwine am fi sfârșit în autocarul lui Snoop.
- Fato, ce-l mai călăream! - Cineva...
Pe aici!
Și, apropo de noroc, mai știți când tipul cu staniolul
a zis că voi avea noroc dacă i-o trag pedichiuristului?
Nu cred că a fost atât de specific.
De asta i-am tras-o colegului, ca să fiu sigură.
Vreau să zic că m-am gândit să-mi testez noul noroc. Așa că am cumpărat un loz.
Am câștigat un loz gratis. L-am dat la schimb și am câștigat altul.
L-am dat pe acela la schimb și am câștigat altul. Sunt la al cincilea.
E milionară!
- Lasă-le, că vine și prietena noastră! - Unde e Quinn?
Probabil că-i cumpără Isabelei un dulap sau își cumpără prosoape brodate.
- Quinn o să o mute pe ea în locul meu. - Nu, e foarte rapid.
Dacă cineva zâmbește la Quinn, deja planifică aniversarea de 25 de ani.
Știți gluma: „Cu ce vine o lesbiană la a doua întâlnire?”
„Cu bagajele.”
Pare că sexualitatea și personalitatea lui Quinn s-au aliniat, în sfârșit.
Da, dar gluma cu bagajele e simplistă
și cam jignitoare și, evident, nu se aplică în cazul tău.
Pentru că rareori vreau o a doua întâlnire.
Dar încerc să fiu mai bună și mai deschisă către ceva real.
Exact la timp ca să n-am nici măcar o primă întâlnire.
M-am întâlnit cu Karla cea sexy mai devreme.
- Scuze! - Pardon!
- La naiba, Karla! - Tye!
Ce faci? Credeam că ne-am înțeles bine. De ce nu mi-ai răspuns la mesaje?
Ca să fiu o altă amărâtă de care-ți bați joc?
Stai! Cum adică „alta”? Cu cine ai vorbit?
Cu internetul, dragă. Rahaturile tale sunt documentate pe EToxică.com.
- Pe ce? - EToxică.com.
Uitați-vă la mizeria asta!
EToxică.com. Ce e asta?
Un site de rahat unde oamenii supărați își critică partenerii de întâlniri.
Sunt peste tot. Derulați până la cea care zice „Tye cea mizerabilă”!
„Mizerabilă. I-a tras-o chelneriței la masa noastră, în timpul cinei.”
Nu pot să publice pur și simplu astfel de minciuni.
Sunt minciuni, nu?
Sunt adevărate, și totuși! Asta nu se poate afla.
Mai ales acum, când încerc să ies la o întâlnire adevărată de adulți.
Nimeni nu mă va lua în serios.
Și, dacă avocatul lui Brandon află despre asta,
va dovedi și mai mult ce soție rea am fost.
- Ai discutat cu Brandon? - Niciun fel de comunicare.
Dar avocatul meu crede că ar trebui să cerem o întâlnire.
La naiba cu asta! De ce să mă rog de cineva să-mi ia banii?
Știu că așa e.
Nu cred că avocații pot folosi ceva de pe site-ul ăsta, nu se uită nimeni...
Dumnezeule!
„Profesoara Parks nu e de încredere.
„Obține ce vrea, apoi te ignoră.
„În plus, e drăguță, dar e săracă lipită.”
- Cred că Jameson chiar e supărat. - Nu știe că sunt săracă.
Nu ar scrie asta, nu-i așa? Credeți că ar face asta?
- Poate Mira? - Sau Ian?
Sigur nu a postat Ian. Nici nu știe să folosească e-mailul.
Ai mai mulți dușmani decât un utilizator de Android într-un chat de grup.
Dar nu te teme, draga mea soră!
Mă voi duce la acel birou și voi scăpa de ce s-a scris despre noi.
- Mulțumesc. - Asta da prietenă!
Scuze!
Am surprins-o pe Isabela cu micul-dejun la ea la birou.
Deci deja ai mâncat?
- De ce n-ai adus-o? - N-am vrut să renunț la timpul în doi.
- Acum renunți la timpul cu prietenii. - Scuze!
Deci se pare că pe internet sunt săracă lipită.
Poftim? Ești departe de a fi săracă lipită.
- Angie e săracă lipită. - Ba nu. Angie a câștigat cinci lozuri.
S-a întors! Norocul e o doamnă dată dracu'!
- A opta oară e cu noroc. - Ai câștigat alt loz? Excelent!
Fiindcă e anotimpul meu, dragă. Am găsit doi dolari la metrou
și deodorantul natural funcționează azi.
Doamna care mi-a făcut mamografia
nu mi-a strâns și apăsat sânii de parcă i-am furat bărbatul.
- A fost delicată. M-am simțit iubită. - Mamografie?
Am antecedente în familie. Detectare timpurie, cu asta nu mă joc.
Acum, biletul de aur, te rog!
- Sigur. - Mulțumesc.
Poftim! 25 de cenți.
- Mulțumesc. - Să vedem!
Simt că ăsta e. O să câștig niște bani adevărați.
- Un „500”. Așa da! - E un început bun.
- Haide! Încă unul! - Haide!
Atât.
La naiba!
- A fost bine cât a durat, nu? - Trebuia să fie anul meu norocos.
Presupun că mi s-a terminat norocul.
Rahat! La naiba! Scuze! Doamne!
Funyuns!
Eu sunt Marcus.
Bună, Marcus!
Scuze, nu m-am putut abține. Sunt Angie.
Pot să-ți arăt ceva aproape la fel de frumos ca tine?
E imposibil. Dar mi-ar plăcea să te văd încercând.
La naiba!
Măi să fie! Am avut primul meu orgasm imobiliar.
Toată grădina aia e a ta?
Da, cu siguranță. Am despachetat cumpărăturile. Cobor.
Asta este imposibil.
Patru etaje, orizont, grătar pe acoperiș, sală de sport și cinema!
Aș putea trăi într-una din spălătoriile tale și aș fi în regulă.
Pot să locuiesc în spălătoria ta?
Nu mă înțelege greșit, dar cum de ești singur?
N-am găsit femeia care poate să-mi facă față.
Am multe de oferit și mi se pare că majoritatea femeilor sunt copleșite.
Nu vreau să fiu vulgar, dar, dacă crezi că această casă e mare...
În mod normal, replica asta mă face să-mi dau ochii peste cap,
dar, în camera asta, în casa asta, funcționează.
Totul funcționează.
- Poate că asta e ziua mea norocoasă. - A mea sigur e!
Ești gata pentru băutura aia?
Doamne, ce mâini mari ai!
Fii pe fază!
Noi suntem Sage și Sapphire și vă urăm bun-venit la poezia noastră!
„Îmi deschid picioarele”
„Profilul acestei păsărici e legendar”
Ce este asta?
Jur că revista Celesbian a zis că ăsta e evenimentul săptămânii.
Celesbian trebuie să iasă mai des.
„Linge acest clitoris până pe 30 februarie
„Linge-mă în fund Ca un nenorocit de vizionar”
- Sfârșit. - N-am cuvinte.
În afară de „hai” și „să mergem”.
Eu le fac, tu le iei, soro.
Deci recenziile voastre proaste rămân veșnic pe site?
Da. Am încercat să-l mituiesc și să-l ameninț pe proprietar. Degeaba.
E ca și cum site-ul nu e responsabil pentru conținutul său.
Dacă strigi „foc” în mod fals într-un cinema, poți fi arestat.
Dacă strigi în mod fals orice pe internet, ești bine.
Stai! În mod fals? Dar postările nu erau adevărate?
- Nu cumva ai ratat ideea? - Te poți uita la cărți?
Mă uit la cărțile nenorocite. Cine a dat miza mare?
Nu, târfo!
De aia nu mă joc cu voi, fiindcă trișați. Fii atentă!
Bun. Deci, dacă Jameson nu cere să fie șterse recenziile despre mine,
atunci, și eu sunt terminată?
Cam da.
- Ce e? - Tocmai ai dat faliment.
Tye, de câte ori trebuie să-ți zic? Trebuie să te uiți la cărți.
Hai, scoate banu', că văd negru în fața ochilor!
- Stai! Asta e cam rasist. - Putem să nu discutăm peste masă?
În fine, m-am uitat nonstop pe site-ul ăsta,
încercând să găsesc mai multe postări despre mine și Camille cea toxică.
Scuze. Glumeam. Într-un fel.
Dar am dat de sute de postări despre o depravată, Zoe.
Puterea ei să le-o tragă și să fugă... Este legendară, dar într-un mod negativ.
Ca Walt Disney.
Am ajuns la o recenzie, am citit vreo 45,
în care Zoe a avut o altă întâmplare tragică la localul cu hip-hop și sushi.
Mi-am dat seama că e perfectă pentru mine.
E ca un cactus uman. N-are deloc nevoie de îngrijire.
Așa că o să merg la Hip-Hop Sushi ca s-o găsesc.
În timp ce o caut pe Doamna Perfectă, pot să mi-o trag ca Doamna Imperfectă.
Și niciuna dintre noi nu se va implica sentimental.
Apropo de sentimente, am ieșit iar cu Marcus, cel cu casa mișto.
- Și am făcut sex. - Și?
Acum, înainte să continuăm, trebuie să te avertizez.
- După ce voi băga ranga în tine... - Da?
... viața ta se va schimba permanent.
Distruge-mă, Marcus!
Da! Spune-mi pe nume, iubito!
- Marcus? - Da. Ia-o! Ia-o pe toată!
- Primesc și eu ceva? - Bine.
Talent de Harlem!
Asta a fost tot?
- Atât de mică era! - Nu!
- Nu exagerez. - Deci care era talentul de Harlem?
- Faptul că mi-a uscat păsărica. - Dumnezeule!
N-ai zis nimic?
Nu i-ai scris nicio recenzie proastă, fiindcă ești o persoană drăguță
și îți pasă de sentimentele lui.
- La naiba cu... - Angie nu e drăguță.
Mulțumesc. La naiba cu sentimentele lui!
Mie-mi pasă de casă. Așa că ieșim iar.
Fiindcă trebuie să am un plan de rezervă pentru când Quinn mă va da afară.
Doamne! Nici nu mă gândesc la asta.
Când m-am mutat, ai zis că dacă găsești pe cineva trebuie să plec.
Am zis și că plătești jumătate din chirie. Am zis și că nu voi fi atât de disperată.
Nu s-a adeverit nimic.
Nu pot să risc. Nu voi mai găsi o astfel de oportunitate imobiliară.
Și-mi voi primi orgasmele în dușul lui imens,
de la jeturile alea care mă vor atinge fix unde trebuie.
Toată lumea are un viitor promițător în afară de mine.
- Camille! - Niciun semn de la Ian?
Nu. Și i-am scris azi-noapte, cum fac după toate certurile,
fiindcă el nu poate să treacă peste nimic, și nu a răspuns.
Îmi arăta că scrie.
Și a durat atât de mult, încât am făcut o captură de ecran.
În niciun caz! Urăsc când se întâmplă asta.
Uneori fac asta dinadins. Ca să le țin ca pe ace.
Nu crezi că poate îți meriți locul pe EToxică?
Cum mi-l merit și eu?
- Nu. Aia e altceva. - Termină! Știi că Tye e mai rea ca tine.
Fato!
- Da. - Mersi. E mult mai rea.
- Camille! - Ce e?
Poți să-mi promiți că la noapte nu vei da ture prin apartament gândindu-te la asta?
Unu, doi, trei, sună!
JAMESON - ÎȚI ADUC LUCRURILE. EȘTI ACASĂ?
Rahat!
Are cheie! Rahat!
Nu!
- Cred că am ațipit. - Nu știi să te prefaci că dormi.
Poftim! Ți le-ai lăsat la mine acasă. În mod ironic, sunt rufele tale murdare.
Pa! Sper să-ți rezolvi problemele.
Ale mele? Nu eu am scris: „Profesoara Parks nu e de încredere.
„Obține ce vrea, apoi te ignoră.”
Nu am scris asta.
Aș fi putut. Îmi doresc să fi citit asta înainte să fi renunțat la Chicago.
Mă bucur să știu că nu sunt singurul tip căruia i-ai făcut asta.
Uite, Jameson, nu vreau să mă transform în asta.
Poate că modul în care am spus-o a fost o neînțelegere.
Camille, nu sunt idiot.
Când te-a scârbit ideea de a împărți orașul cu mine, am știut că e o problemă.
Nu mă scârbea.
Am bănuit că avea legătură cu nunta fostului tău.
Și, fiindcă Mira mi-a dat contul ei de Instagram, m-am uitat pe profilul ei.
Și ce surpriză! Nu era nicio poză de la nuntă.
Ceea ce este șocant, din moment ce ea postează poze cu orice,
și ultima postare a fost despre ața dentară.
Dar nu era nimic despre cea mai importantă zi?
Presupun că știai că nu mai are loc nunta și ai avut o legătură cu asta.
Jameson, îmi pare rău.
Nu ți-am spus pentru că nu voiam să mă urăști.
M-ai folosit ca înlocuitor de la început.
Nu. Nu e adevărat. A fost real.
Dar am crezut că sentimentele pentru tine le vor șterge pe cele pentru Ian
și, când nu s-a întâmplat...
n-am știut cum să-ți spun.
Încercând să nu fii o persoană rea, ai devenit o ticăloasă crudă.
Pentru că asta e mai nasol decât adevărul.
Nu doar că am fost părăsit, dar acum mă simt ca un prost.
Îmi pare foarte rău, Jameson.
Și sper că mă crezi când zic că țin mult la tine.
- Nu știu cum să interpretez asta. - Nici eu nu știu.
Nu mă pricep la rezolvarea conflictelor.
Dar vreau ca acesta să fie un rămas-bun curat,
fără ca vreunul dintre noi să dispară,
ca să avem amândoi parte de o încheiere.
Fără dispariții. Curat. Final.
CĂTRE CAMILLE - SPER CĂ NU TE CONSUMĂ!
- Pe bune? - Iubito, e o prietenă veche.
Nenorocito!
Celebra Zoe, presupun.
Eu sunt. Tu mă cunoști, dar sunt sigură că eu nu te cunosc.
Te cunosc din postările de pe EToxică.com. Eu sunt Tye.
Celebra Tye R!
Faci ravagii prin Harlem trăgându-le-o, părăsindu-le și frângându-le inimile.
Tu ești chiar mai rea. Supereroina iubitelor rele.
- Nu suntem rele. - Așa am fost proiectate.
- Și femeile sunt atât de sensibile! - Extrem de sensibile!
- Tu înțelegi! - Înțeleg.
Deci ce ai zice ca, în loc să frângem inimi prin oraș,
să ne facem una celeilalte ce știm cel mai bine să facem?
- Dă-i bătaie! - Bine.
La naiba!
Mulțumesc.
Poate să mă lase acasă.
Poftim? Nu, fato.
Avem un episod nou din Weather Wives: Australia.
- Bine. - Și am vinul acela care-ți place ție.
Nu pot. Am mult de muncă.
- Nu! Te rog, rămâi! Pentru mine. - Nu pot.
- Cina a fost socializarea mea de azi. - Ești supărată pe mine?
Nu.
Mâine-dimineață am o chestiune de presă și mă pregătesc pentru un prânz.
- E dificil să candidezi. - Da. Nu. Desigur.
Doamne! Îmi pare rău.
Îmi pare rău că te-am întrebat dacă ești supărată pe mine.
Dar creierul meu este...
Ceea ce ar trebui să știi acum, că suntem un cuplu.
„Cuplu?” Quinn, abia am început să ieșim.
Da. Și a fost minunat, nu?
Da. Dar într-un mod lent și neoficial.
- Doamne! Chiar te desparți de mine. - Termină! Te gândești prea departe.
Te plac. Îmi place să petrec timp cu tine.
Doar că nu cred că am timp pentru o relație acum.
- Dar am recunoscut că-s bi. - Ai făcut-o pentru tine.
Și a fost ceva curajos și frumos.
Tu ești curajoasă și frumoasă.
Dar alegerile se apropie
și nu vreau să fac lucrurile cu jumătate de măsură nici cu ele, nici cu tine.
Doamne, mă simt ca o proastă!
Nu, Quinn! Quinn!
Putem să luăm o pauză?
Da. Sigur.
Nu, sunt bine.
Aștept.
Anaconda este flămândă.
Da... Toată vorbăria asta despre scula ta...
cu cât e mai puțină, cu atât mai bine.
Nu e nimic puțin în legătură cu monstrul ăsta. Dar, dacă suntem sinceri...
cred că ești frumoasă.
- Mulțumesc. - Sexy.
Te-ai gândit vreodată să-ți faci rejuvenare vaginală?
- Poftim? - N-ai de ce să te superi.
Evident, ai avut o viață amoroasă plină și vreau să ne placă amândurora sexul.
- Ce e? - Și tu crezi că eu sunt problema?
Fratele meu cu micropenis, n-o să-mi placă niciodată chestia ta minusculă.
Problema e micropenisul sau macrovaginul?
- Fiindcă nu am avut plângeri. - Pe față.
Ne simțim prost să le zicem bărbaților. Nu vrem să fim rele.
Dar mâinile și picioarele alea al naibii de mari sunt reclamă falsă.
Acum o să mă duc să fac un ultim duș foarte, foarte lung, după care o să plec.
Talent de Harlem? Te-am făcut să termini. Deci e talent de Angie. Mulțumesc.
Quinnie! N-o să-ți vină să crezi ce a făcut dobitocul ăsta cu scula mică...
Quinnie! Hei! Ce se întâmplă?
- Am mai speriat pe cineva. - Nu!
Isabela m-a părăsit.
- E nebună. - Angie?
- De ce nu mă iubește nimeni? - Hei, nu face asta!
Nu, vorbesc serios.
Nici bărbații, și, mai nou, nici femeile.
Mi-am dat seama că sunt bisexuală doar ca să-mi dublez refuzurile?
Chiar îmi plăcea de ea.
Știu. Dar pur și simplu nu era aleasa.
Și vei găsi persoana potrivită care îți va face față în totalitate.
Mă întreb...
Eu nu. Și am cel mai norocos an al vieții mele, deci trebuie să mă crezi.
Știu ce te va înveseli.
Timp în familie.
Și, fato, am o poveste despre sex care te va face să râzi.
Te pricepi la asta. Am nevoie să râd.
Angie, nu știu ce m-aș face fără tine.
Aveam nevoie să aud asta.
Fato, nici nu mi-e foame. Nici nu pot să mănânc.
Decât dacă e păsărică? E prea devreme?
Nu. E la țanc.
Bine.
Bună, Ian! Tu mi-ai făcut o surpriză la muncă și am zis să-ți fac și eu una.
Masa 23 vrea morcovi cu sirop de arțar și unt, nu cartofi.
Dă-i aici!
Uite, Cam, acum sunt foarte ocupat.
Da, știu. Înțeleg. Doar că... ți-am scris.
Cred că 24 de ore e perioada maximă cât poți ține pe cineva în suspans.
- Nu poți face asta, chef. - Amestecă!
- Ți-a zis „chef”! - Camille!
- Poți să-mi dai morcovii? - Un moment, te rog.
Nu ți-am scris pentru că nu am știut ce să zic.
- Și încă nu știu. - E în regulă.
Pentru că eu știu ce vreau să spun.
Mi-ar plăcea să cred că sunt un om bun,
care nu ar răni pe cineva sau sentimentele cuiva, dar nu e adevărat.
Și mi-e rușine.
Și motivul pentru care nu i-am zis lui Jameson
nu a fost că sunt nesigură de tine sau pentru că vreau să mă împac cu el.
A fost fiindcă nu am vrut să zic cu voce tare...
că sunt cine a zis Mira că sunt.
Sunt cea care a sărutat logodnicul alteia în noaptea dinaintea nunții lor.
Și mă simt foarte vinovată.
Dar știu că te iubesc.
- Morcovi cu sirop de arțar și unt? - Mai taci odată cu morcovii tăi!
Frate!
Tu ești cel pentru care vreau să fiu cea mai bună versiune a mea.
M-ai văzut în cele mai rele momente.
Și știu că nu putem da timpul înapoi.
Dar mi-aș dori să mergem înainte.
Ești sigură că vrei să fii cu cineva care și-a anulat nunta?
Deși știa de șase luni că nu are sentimente pentru logodnică?
Știam de șase luni asta.
Sunt un nemernic, fiindcă am proiectat sentimentele astea asupra ta.
Da.
Da, sunt convinsă.
Adică e bărbatul meu și rămân alături de el.
Deci amândoi suntem groaznici.
Toți avem o persoană pentru care ne-am distruge viețile.
- Pentru mine, tu ești. - Pentru mine, tu ești.
Deci, am rezolvat cu distrugerea.
Vrei să reconstruim?
- Îmi pare rău. - Și mie.
Deoarece, dacă suntem unul fără celălalt,
nu ne putem exprima pe noi înșine pe deplin.
Și așa creștem.
- Morcovi cu sirop de arțar și unt. - Doamne!
Asta e o încălcare a normelor sanitare.
- A fost uimitor! - A fost perfect.
Ascultă, am de rezolvat niște treburi legate de Q.
Și alte rahaturi. Te superi dacă încheiem seara?
- Deja m-am îmbrăcat. - Trebuie să mă înveți mișcarea asta.
- Te învăț. Ne auzim cândva? - Sau niciodată. Cum o fi.
Dragă, ți-a venit soțul acasă.
- Alteori, antagonistul e doar antagonist. - Ce mama naibii?
Ian și Camille au terminat cu dramele.
O, nu!
Revine drama.
ÎN ACEST SEZON
Amândoi ne-am trăit viețile între despărțire și împăcare.
- Bună! - Jameson.
Fratele meu! Trebuie să vorbim.
La grătarul familiei mele. Vor veni toți frații mei.
Am primit multe refuzuri în ultimul timp.
- Și dacă nu voi reuși niciodată? - Tu vezi cât de puternică ești?
Primești atât de multe refuzuri, dar o iei mereu de la capăt!
- Tati! - Poate dacă i-ai spune despre Isabela...
Nu-i ușor să vorbesc despre așa ceva cu mama.
Ieșirea fetelor!
Ce părere ai?
Nu-ți trebuie Google Maps să vezi unde te îndrepți.
Fostul îmi vrea toți banii.
Jumătate? Ești nebun.
Nu sunt obligată să accept să-i dau jumătate. Q.
R, S, T, U, V, W, X,
Pride și Z
De ce mă sună dr. Pruitt duminica?
Am demisionat, deci nu mai trebuie s-o impresionez.
Poate o să am nevoie de ea pentru o recomandare.
- Dnă dr. Pruitt... - Ce-a fost asta?
Subtitrarea: Valeriu Cosa
redactor Mioara-Amalia Lazăr