V minulých dílech jste viděli...
Požádal jsem o grant za nás oba.
25 tisíc za prezentaci role černošských matek ve společnosti.
Je tu Vogue a tohle je můj vysněný okamžik.
Není naše chyba, ten rozhovor zrušili.
- Zrušili? Ty hajzle! - Můžu vás obejmout, Tye?
Problém není v seznamování, ale v tom, jak se chovám potom.
- Vypadám příšerně. - Takhle o mé holce nemluv.
O holce?
Mám pocit, že bych si měla dát od svého života pár dnů pauzu.
- Portoriko! - Portoriko!
- Vy jste se včera viděli? - A ona ti to neřekla.
Ona má před tebou tajemství a ty jí lezeš do mobilu.
To vám ta pohádka se šťastným koncem hezky začíná.
Co jsi to provedla?
- Cam? - Jo.
Je půl druhé ráno, kde jsi byla?
Quinn psala, že má krizovku. Všechny jsme byly u ní.
Tak jo, pojď si lehnout.
Jen se rychle osprchuju, bylo hrozné horko.
New York je někdy v noci nesnesitelný.
- Sejdeme se tam. - Tak jo.
V některých kulturách přijde okamžik,
kdy člověk opustí svůj každodenní život za účelem sebereflexe a objevování.
Amišové mají tradici s názvem Rumspringa.
Když je mladému Amišovi 16 let, opustí vesnici,
aby zažil a prozkoumal, co nabízí moderní život
a mohl se rozhodnout, zda chce být pokřtěn v kostele.
Muslimové se vydávají na náboženskou cestu Hadždž, na které objevují sami sebe.
V Harlemu podnikají skupiny dívek podobnou cestu za sebepoznáním,
které se láskyplně říká dámská jízda.
Tak jo, pojďme ji sbalit.
Víte co? Já to zvládnu sama.
To my víme, ale proč bys to dělala, když máš nás?
A tohle. A tohle?
Kdepak, na tomhle výletu nebudu žádné prádlo potřebovat.
Bude to můj návrat ke štěstí ve stylu Jíst, meditovat, milovat.
V tom tě podpoříme,
ale za mě je to spíš návrat ve stylu „jíst, kouřit, šukat“.
Vzpomínáte, jak jsem si v Portoriku
užívala se všemi místními cukroušky a nechytila žádnou nemoc?
Tedy žádnou z těch špatných.
Myslíš, že už je to dost složené, Camille?
- Jsi v pohodě, Cami? - Jo.
Jen jsem vzpomínala, jak jsme se v Portoriku posledně bavily.
Bavily? Já si pamatuji, jak jsi plakala,
když jsme tě prosily, abys zůstala na postgraduálu, když už ses tam dostala.
Jejím vedlejším oborem bylo sabotovat sama sebe.
To spíš jejím hlavním.
Ale vzpomínám i na ty zhýralé, opilé a drogami ovlivněné lumpárny.
Ale když mám teď za sebou to rozvodové drama,
a v břiše několik injekcí,
myslím, že se vrátím k té divoké a nezodpovědné Tye.
Ano.
Potřebujeme starou, dobrou zábavu. Užijeme si starou, dobrou zábavu.
Ukaž mi motýlka.
Jasně, holky,
ale musíme trochu zvolnit, protože já budu muset trochu pracovat
a Quinn nesmí na své léky pít.
Já si je nevyzvedla.
Řekl, že je to možnost a já se pro ni nerozhodla.
Počkej. Cože?
Julia Roberts v Jíst, meditovat, milovat taky žádné prášky nebrala.
Tenhle výlet bude stačit. Vím to.
- Upřímně? Jsem z toho nervózní. - A já jsem zase nervózní z prášků.
Nebojte, mám to pod kontrolou. Bude to skvělé. Slibuju.
Jděte se všechny nachystat, ať můžeme vyrazit na „sexodovolenou“.
- Ne, zkus to znovu. - „Sexprázdniny“.
- No tak, ještě jednou. - „Sexpedici“.
- Ale snažila ses, zlato. - Prasárny mi nejdou.
Angie, nechápu, na co ty se tak těšíš. Máš přece Mikea.
Strašně se do něj zamilovávám. Ale objevil se z ničeho nic.
Neužila jsem si rozlučku se svobodou. Mou poslední akci.
Jsem na vás na všechny hrdá.
- Ty zase budeš naše Quinn. - Jo.
- A já budu zase Tye. - Ano.
A já se díky tomu výzkumu mateřství
a grantu s Jamesonem
budu moct soustředit na práci a vrátím se sama k sobě.
Nemůžu se dočkat, až zase budeme samy sebou.
Budeme zase samy sebou.
Budeme zase, budeme zase...
Budeme zase samy sebou.
Portoriko!
- Vítejte v Portoriku. - Panebože, díky.
- Hned jdu na pláž. - Ostrovanka.
- Koktejl na pláži? - Ano.
Snad tu bude dost silná Wi-Fi.
Smím vám říct, že můj krásný ostrov je teď díky vám ještě krásnější?
Dám vám své číslo.
Pokud budete potřebovat řidiče, nebo soukromého průvodce, zavolejte.
Soukromého průvodce, nebo prohlídku mých soukromých partií? Díky.
- Je tam QR kód, Angie? - Jo, QR kód k mé kundičce.
- Tak jo. - To bychom měly.
Sexdovolená začala.
Nemůžu uvěřit tomu výhledu.
Panebože, už teď je mi líp.
- Ukažte nám kozy! - Vážně?
Prasata.
Kdo říkal, že to nemůžeme pojmout jako na vejšce?
Panebože.
- Ukažte nám ptáky. - Ne.
- Páni. - Tak to je špičková kvalita.
Sbohem.
Sakra. Udělala jsem to zase. Co je to se mnou?
- Byl to můj typ. - Protože to byl chlap při vědomí?
Kdy se z deprimované Quinn stala mrcha Quinn?
- Byl fakt sexy. Nevím, co s tebou je. - A ta nálož v plavkách.
- Všimla jsem si. - To nešlo jinak.
A já mu řeknu „sbohem“? Jako s tím číšníkem u oběda.
Stará Angie by po něm skočila, že by nechápal, co se děje.
- Možná stárneš. - Angie nestárne, přetrvává.
Teď se přepnu do Quinn, co řekne to, co je zřejmé...
- Ano, prosím. - Je to kvůli chlapovi, co máš doma.
Líbí se ti moc na to, abys ho podvedla. Je to roztomilé.
To ne. Roztomilé mě nezajímá. Potřebuji svou rozlučku se svobodou.
Co myslíš, Camille? Je naše Angie zamilovaná?
Mám litovat toho, že jsem tě sem pozvala?
- Vždyť jen pracuješ. - Ano, omlouvám se, už mám hotovo.
- Je všechno v pořádku? Chceš si promluvit? - Ne. Ale nechceš si užít pláže?
Nemůže to za tebe na těch pár dnů vzít Jameson?
To ne. Žádné pomáhání, ani dotýkání.
Tohle musím udělat sama, on ať si pak dělá, co chce. S tím grantem.
Želé panáky.
Ten je pro tebe a tenhle pro tebe a ten pro tebe.
- Šla jsi pro ně až do New Yorku? - Nemáš zač, Angie.
Nejbližší otevřený bar je až na konci pláže.
Naposledy jsem tyhle panáky pila, když jsme tu byly po vejšce.
- Přesně tak. - To želé je nějak divné.
Ten písek má snad milion stupňů.
Když jsem šla zpátky, viděla jsem fata morgánu. Opovaž se to vyhodit.
- Rozpustilo se to. - Tak jo.
Příště si vezmu ledničku,
abys ho měla vychlazený.
Díky. Na dně se oddělil ten želé prášek.
- Není dobrý nápad to pít. - Všechny přeháníte. Camille?
To jsem tu jediná zábavná?
Mňam. Párty!
Tohle mi tak chybělo.
Jak se smějeme a užíváme si.
- Jo. - Chybělo mi to.
- Je to... To snad ne. To je Keith? - Keith z NYU?
Sakra, je to on.
- Quinn? - Keithe.
- Pamatuješ Tye, Angie a Camille? - No jistě. Zdravím, dámy.
- Chceš zkaženého želé panáka? - Nechceš.
Nechci, ale jsem rád, že se spolu pořád přátelíte.
- Pořád jsme kámošky. - Já už s nikým z NYU v kontaktu nejsem.
- Jak ses... Kde jsi... - Dlouhý příběh.
- Ten můj je delší. - Tak se pak sejdeme a řekneme si je?
Nejen to.
- Máš pořád stejné číslo? - Jo.
- Dobře, napíšu ti. - Tak jo.
Mějte se, dámy.
- Ahoj. - Ahoj, Keithe.
Právě jsme Quinn viděly naposled.
To ne. Tohle je pořád dámská jízda.
Jen se spolu rychle najíme. „Jíst“ z Jíst, meditovat, milovat.
Panebože, to ale byla náhoda, co?
Tohle je tvá historie.
- Tak jo. - Teď ukaž, co v tobě je.
- To bylo dobré. - Víc než dobré.
Nebudu lhát, bylo.
Teď poslouchej. Dostals tři roky po sobě
kopačky na své narozeniny?
Třikrát, zlato. Raz, dva, tři.
Zkusil to i počtvrté, ale stihla jsem se s ním rozejít první.
Nezhoršuj to.
- Abych ti odpověděl, ne. - Dobře.
Ale holka mě podvedla na pohřbu mé babičky.
To ne, nesmíš si vymýšlet...
- Nic si nevymýšlím. - To není...
Přísahám. Udělala to během oslavné řeči.
- Panebože, to snad ne. - V pohodě.
Myslela jsem, že nepřebiješ chlápka, co se na mě snažil hodit loupež.
Takže jsem vítěz nebo totální ubožák?
Olympiáda zhrzených nemá vítěze.
Je to tak.
Je ti jasné, že to jen dokazuje, že jsem měl pravdu? Neměla ses se mnou rozcházet.
Jo.
Když tu teď sedím a promítám si, čím vším jsem si prošla,
můžu ti s jistotou říct, že máš pravdu.
Nevím. Přišlo mi, že by to bylo moc snadné.
Říkala jsem si,
že své „šťastně až do smrti“ nemůžu prožít s klukem z vejšky.
Mělo by to trvat déle.
- Dej si pozor na svá přání. - To nemusím.
Protože já si celou tu dobu přeji tebe.
Děkuju.
A teď se najíme. Díky.
Páni.
Já vím. Ze všech věcí na lístku si oba dáme mušle.
- Přesně tak, plánoval jsem to. - To je dobré.
Panebože, to byl asi jeden z nejhezčích večerů mého života.
Najedli jsme se v resortu
a pak jsme si dali dezert na místě zvaném El Convento.
Je to bývalý klášter, který předělali na pětihvězdičkový hotel.
Vždy jsem tušila, že jeptišky jsou skryté pařmenky.
Chápete to? Dali jsme si dezert v klášteře.
To je jíst, meditovat a milovat najednou.
Panebože, Portoriko je dokonalé. Tohle byl ten nejlepší nápad.
Tak jo, jdeme na to.
- Na co? - Na kitesurfing. Jako minule.
V žádném případě. To jsme byly mladší.
- A hloupější. - A taky pěkně sjeté.
S vámi není žádná sranda. Jsme mladé. Já jsem mladá.
Jsem moc ráda, že se cítíš líp.
A nechci tu být za škarohlída,
ale určitě to není jen dočasné řešení?
Myslím, že je mi prostě souzeno žít v páru.
Jsem nejšťastnější, když s někým jsem.
Já si začínám myslet totéž, ale co se to sakra děje?
- Taková škoda všech těch klacků. - Co se stalo s tím z parkoviště?
- Byli jsme na záchodě na recepci. - Tomu se říká úroveň.
Sundal si kalhoty a bylo to...
- Bože, už je to tady. - Nebyl to Mike. Nešlo to.
Asi jsem opravdu jedním z těch lidí, co jsou věrní.
- Cože? - Sledujte mě.
- Krucinál. - Panebože.
Jsi v pořádku, zlato?
- Palomas, jako když jsme tu byly minule. - Pětkrát Palomas, prosím.
Už se to nese. S místní tequilou?
- Ano. - Rozhodně ne.
Ne, už nemáme ty železné žaludky, jako když nám bylo 22,
udělejte nám je s 1800.
- To tady vždycky tak řvala hudba? - Tomu se říká úpadek velikána.
V žádném případě, už ne.
Angie, pojďme se podívat po nějakých cizincích, co nám koupí drink jako dřív.
Nová doba zlato. Radši bych si dala FaceTime s Mikem.
Prosím?
- Ale nikdo odsud neodejde sám. - Já jdu jen najít signál.
Jedna čárka. Jo.
HLEDÁM SIGNÁL
Keith mi chce ukázat galerii, co je poblíž, tak tam zajdeme.
Pohlídám ji. Quieth odcházejí.
- Quieth odcházejí. - Fuj.
Hlavně mi neříkej, že musíš jít pracovat.
- Ne. Ostudy už bylo dost. - Víš, čím by dnešek mohl být zvláštní?
- Ne. - Dáme kokain.
- Ne, Tye. - Ne, neboj, bude to sranda.
Ne, bude to smutné. Dejme si další drink.
Ale kde ho sehnat?
Musíme jen najít teplého bělocha, který bude mluvit moc nahlas.
Věř mi. Vím to jako lesba, která na kokainu mluví moc nahlas.
Tričko s Lady Gaga na dohled. Zahlédly jsme naši kořist.
Tak jo.
HLEDÁM SIGNÁL
- Ahoj. Překvápko. - Ahoj, krásko.
- Myslíš na mě? - Každý...
ŠPATNÉ PŘIPOJENÍ
Vydrž, na střeše bude možná lepší signál.
Tak co teď?
Teď mám výčitky, protože jsem zazdila kamarádky dva večery po sobě.
Pomůže to?
To vůbec není nepříjemné.
- Mami? - Ahoj, Quinn.
To jsou na tomhle ostrově všichni, co znám?
Asi jsem právě dala 100 dolarů za cukr.
Víš, jak toho vypiješ moc a vypadá to fakt špatně,
a pak si dáš ještě pár drinků, a začne se to lepšit?
Myslím, že jsem uvízla v té špatné fázi.
Tohle má být zábava.
Tohle mělo rozveselit Quinn,
která odešla s Keithem, takže tím bych tuhle misi považovala za splněnou.
Já to taky potřebovala.
Chtěla jsem, aby to zase bylo jako dřív. Abych já zase byla jak dřív.
Tenkrát jsme to tu zavíraly.
A teď myslím, že už půjdu pryč.
Počkej. Pravidlo číslo jedna, nikdo z klubu neodejde sám.
Nebo to je pravidlo číslo dvě?
A pravidlo číslo jedna je,
že když ztratíš telefon, jdeš do té levné pizzerie.
Ale já už jsem v klubu sama.
- Tak jaký je v tom rozdíl? - Tak jo, počkej.
Najdu Angie a půjdeme. Angie!
Řekni, co bys chtěl...
Chtěl bych, abys byla opatrná. Určitě tam nikdo není...
Na střeše jsem sama, vidíš? Tak jdeme na to.
Líbí se ti, když se takhle sama sebe dotýkám?
Tady je policie. Opakuji, tady je policie.
Opusťte střechu, není to bezpečné.
Co se děje?
Tady je policie. Opakuji, tady je policie.
Opusťte střechu, není to bezpečné.
Jsi v pořádku, Angie?
Stále vás vidíme. Okamžitě odejděte.
Slyšíš mě?
Zavolám ti, až se vrátím domů.
Ano, prosím. Ten nápad byl skvělý, ale...
- Pozor na černé holky. - Ano.
Ano. Řekni to kámoškám.
Sakra. Měla jsem je hlídat.
Camille? Sakra.
Quinnie? Tye? Taisho?
Sakra. Do háje.
- Camille. - Angie.
Jsem tak ráda, že jsi v pořádku.
Někdo unáší americké černošky, jedna se pohřešuje.
- To jsi ty. - Já? Cože?
To tebe hledají.
A já se zrovna nabídla, že povedu pátrací skupinu.
Zmizela jsi už před hodinou a neodpovídala mi na zprávy.
Mluvila jsem s Mikem.
- Kde jsou Tye a Quinn? - Odešly.
- Jsou nezodpovědné. Máš hlad? - To si piš.
Našla jsem ji.
Je sotva půlnoc. Takhle nemůžu jít domů.
Noc ještě neskončila.
- Čau, jak se máte, lidi? - Co chcete, madam?
Madam? To snad ne. Chci drogy, prachy mám. Cokoliv máte.
Měla byste dospět, dámo. Na drogy jste už moc stará.
Tak to bylo drsné. Můžeme zajít do klubu.
Někam za kočkama? Žádné kočky? Tak dobře.
Bože.
Co to sakra je?
Aimee.
Omlouvám se za vyrušení, ale neznám nikoho jiného, kdo se vyzná v počítačích.
Co se děje?
Zasekl se mi počítač a já nemůžu uzavřít pokladnu.
- Kvůli tomu mi voláte do Portorika? - Vy jste na dovče? Jaké to tam je?
Ponižující. Jsem už moc stará na pařmenku, co si kupuje koks?
Mému tátovi je 73 a pořád to dělá.
- Asi nebude v Portoriku, co? - Asi ne.
- Ukažte mi ten počítač. - Tak jo.
- Ne, musíte to otočit. - Jak mám otočit počítač?
Ne, otočte tu kameru.
- Panebože, jak je ten počítač starý? - Dost na to, aby si nechtěl kupoval koks.
Jen jsem si chtěla připomenout svou zašlou slávu.
Se vztahy jste to vzdala?
Jeden mám.
Takovou bokovku,
ale kromě ložnice, koupelny a sprchy
to nikam nevede.
Možná byste mohla zkusit neodsuzovat lidi tak rychle.
- Nikdy nevíte. - Co se dělo, když se zasekl?
- Tak jo. Vidíte tohle tlačítko? - Aimee? Haló...
Ta se mi snad zdá.
Páni, tak jo.
Ať je to cokoliv, voní to příliš dobře na to, abychom se nezastavily.
To jsou alcapurrias, smaženky s banány, rajčaty a masem.
- Zlato, jsem vaše už od té smaženky. - Amen.
Dvakrát to, co máte nejradši.
Nazdárek.
To je Jaimie a Victor. Gigi, a to je Hector.
- Jsou krásní. - A vědí to o sobě.
- Jsou vaši? - Ne.
Normálně tu nejsou. Střídáme se v jejich hlídání.
- Kdo myslíte? - Já, tamhle Lola, Raquel a Eugenia.
- Žijeme a vychováváme je společně. - Takže taková komunita matek.
Zítra odjíždíme.
Nevadilo by vám, kdybych se předtím stavila a vy byste mi popsali, jak žijete?
- Je to pro výzkum, na kterém dělám. - Jasně.
Vidíš? Na chvíli jsi přestala pracovat a stejně jsi něco udělala.
Jsou dneska mrzutí.
Jsou vzhůru déle než obvykle, protože je Svatojánská noc.
Co to je?
O půlnoci pozadu vejdete do oceánu,
očistíte se od letošních hříchů
a pak vykročíte kupředu do nového roku.
- Takže... - Okamžitě jim píšu.
HOLKY CAMILLE
- Díky. - Jo.
Sraz na pláži před hotelem krátce před půlnocí. ÚČAST POVINNÁ!
Užívej.
- Tak jo. - Díky.
- Nemůžu uvěřit, že ti Angie volala. - Nemůžu uvěřit, že má mé nové číslo.
Prý sem s tebou jely, aby tě rozveselily,
ale bála se, že to nebude stačit.
Jsem v pohodě. Nemusela jsi jezdit.
Ale musela. Jsem tvá máma. Jinou práci nemám.
Nemám možnost pořád měnit práce.
A máme ji tu. Říkala jsem si, jak dlouho to bude trvat.
HOLKY CAMILLE
Sraz na pláži před hotelem krátce před půlnocí. ÚČAST POVINNÁ!
Zachráněna pípnutím. Promiň, mám sraz s holkami.
Minutku na mě snad ještě máš. Proč má o tebe Angie takovou starost?
Já ne...
Cítím se divně. Nebo...
Bezdůvodně smutná a naštvaná?
Obviňuješ mě z hodně věcí,
ale depresi máme v rodině z otcovy strany.
Táta má depresi? Proč o tom nevím?
Protože když je s vámi, snaží se chovat jako pan dokonalý.
Ale není to jeho chyba. Je to genetické.
Jeho matka se s tím léčila celý život.
Proto zmeškala tolik Vánoc.
A taky proto, že se ke mně chovala jako kráva.
Panebože. Proč se takové věci v černošských rodinách tají?
Umíme svou bolest skrývat. Ale tvůj otec na to bere léky.
- Je díky nim v rovnováze. - Nebo poslušný.
Tak se ti asi líbí.
Říkat zlé věci. Tak to máš z mé strany rodiny.
Mám tě ráda, Quinn. Chci, abys byla šťastná.
Cestování je fajn,
ale pokud potřebuješ najít rovnováhu pomocí léků, nikomu do toho nic není.
Zasloužíš si být šťastná. Tátovi léky pomohly.
Možná pomohou i tobě.
Díky.
Díky, žes letěla takovou dálku, jen abys mi to řekla.
Kvůli tobě bych jela kamkoliv, Quinnie.
A když už jsem tady, zajdu na konzultaci k plastickému chirurgovi.
Prý je tu nejlepší.
Ale ty jsi důležitější, vždy budeš moje priorita.
Není to skvělé? Dovolená a ještě odpuštění hříchů.
A zrovna když jsem nic neprovedla, bude všem odpuštěno.
Tys taky nic neprovedla. Myslíš, že to funguje i na budoucí průšvihy?
Ona to vlastně není pravda.
Provedla jsem něco hrozného, Angie. Něco vrcholně hloupého.
Jakmile se mi začne dařit, musím to pokazit.
Jsem prostě dítě své matky.
Ještě na mě působí ta smaženka, vůbec tě nechápu.
- Spala jsem s Jamesonem. - Počkej, cože? Kdy?
- Počkej, proč? - Tak jo, teď počkej ty.
Doslova jsem spala. Jen jsem spala.
Teď mi řekneš, že orál, anál a prstění se nepočítá?
Ne. Byli jsme u něj. A pracovali jsme.
- Co je? Máš toho dost? - Ani netušíš.
Jsem rád, že na tom děláme. Ale sakra.
Grant mě nechce. Ty mě nechceš.
Asi nejsem takové terno, jak jsem si myslel.
Jestli je to pro tebe moc těžké, nemusíme pracoval spolu.
Ne, vlastně je to... Je to snadné. Až moc snadné.
- To jsme tak rychle přešli na kamarády? - Jamesone.
Jsi skvělý člověk.
Jsi chytrý a opravdu dobrý chlap.
Jen nejsi můj muž.
Teď mě vyprovodíš jako v Dívce na vdávání?
Panebože, ne.
- Možná se jen potřebuji prospat. - Jo, už na tom pracujeme dlouho.
- Tak si na chvíli zdřímneme? - Deset minut?
Dobrou noc.
Tak jsem zavřela oči a z 10 minut se stala skoro celá noc.
Sakra.
- Ale to podle mě není žádná katastrofa. - Zatím. Hraju si s ohněm?
Mohla jsem z jeho bytu odejít.
Mohla jsem napsat Ianovi. Nepodvedla jsem ho a stejně mu lžu.
Kdykoliv se mi v něčem daří, musím to pokazit.
Opila jsem se a vyjela na svou šéfovou. Opustila jsem Iana těsně před Paříží.
Vyspala jsem se se studentem.
Když jsme tu byly posledně, chtěla jsem se vykašlat na postgraduál.
Proč sabotuju sama sebe?
Jako když se snažím vyspat s cizincem, protože je mi s Mikem až moc dobře?
Jo.
Lituješ toho, že ses s Jamesonem rozešla?
Ne. Ono vlastně ani nejde o něj.
Ian řekl, že jsme tým.
A když nebudu moct otěhotnět,
přijdeme na jiný způsob, jak být rodina. A já zpanikařila.
Odvolal kvůli mě svatbu.
Co když nebudeme chtít stejnou rodinu, jakou mohl mít s Mirou?
Stavíš se do role,
ve které to bude vypadat, že jsi ho podvedla, Ian se naštve a ukončí to.
A ty nebudeš muset dělat složitá rozhodnutí o rodině.
Bože. Když to řekneš nahlas...
Proto to nikomu jinému neříkej.
Jestli mi to chceš říkat pořád dokola, fajn. Můžeme to řešit donekonečna.
Ale ten sabotér v tvé hlavě ti říká: „Sdílej to.“
Ať se to dozví a ukončí to.
A to není k nikomu fér, Camille. Jsme lepší než to nejhorší, co jsme udělali.
Odpustili jsme Chrisu Rockovi Tak nevyhrožuj, protože o tom nemluví.
- Mně se ten film líbil. - Proto nevybíráš filmy.
- Aha. - Ale uniká ti pointa.
My dvě jsme si podobnější, než se lidem zdá.
A to ti říkám jako někdo, kdo si postavil kariéru na chaotičnosti.
Tohle přílišné sdílení brání lidem dospět a stát si za svým.
Když Ianovi řekneš, že jste usnuli v jedné posteli a ty jsi mu pak lhala,
zbaví tě to nutnosti říct pravdu,
která vypadá tak, že nechceš děti, Millie.
Měla bys mu to upřímně říct,
a ne do toho tahat Jamesona.
Zvrhne se to v něco jiného.
A Ian si zaslouží vědět, jak to cítíš, aby se mohl rozhodnout, co chce dělat.
Máš pravdu. Jsi jako sexy Yoda.
- Sexoda. - Fuj.
Tenhle svět si černošky nezaslouží, zlato.
Pojďme na pláž.
- Ahoj. - Koukejte, koho jsem našla.
- Viděla jsem mámu, Angie. To jako vážně? - Jsi má sestra. A já se o tebe bála.
- A strašně moc ti za to děkuji. - Nemáš zač. Mám tě ráda.
Dobře, dámy. Po tom roce, co jsme zažily,
teď o půlnoci pozadu vejdeme do oceánu
a očistíme se od všeho, co nechceme.
A pak vykročíme dopředu do budoucnosti.
- To je skvělé, dokonalé. - To je, až na to, že mám na sobě hedvábí.
Jo. Cedulky ještě nejsou odstřižené
a pokud se ty šaty zničí, Bergdorf nevrátí Quinn peníze.
To probereme jindy.
Kašleme na to. Kdo potřebuje oblečení? Pojďme to shodit.
Nahé na pláži. Na tuhle párty jsem čekala.
Sakra, a to jsem si výjimečně vzala prádlo.
Jinak chodím celou dovču naostro.
- Fuj. - Naostro?
- Jo, jen ať dýchá. - Chápu.
Ne? Dobře.
Jo!
Na tři. Jedna, dva, tři.
Dámská jízda!
- To je skvělé. - Došlo mi, že jsem udělala chybu.
Camille.
Myslím, že bych na tom projektu neměla pracovat,
protože já nemám co vyprávět o mateřství.
Ale máš na to prostor a co ty další vysoké školy?
Pořád budu pracovat na velkém projektu.
Pokud to půjde změnit, použiji ten grant na „Černou radost“. Na náš příběh.
- Krucinál, ty jsi má hrdinka. - To zní skvěle.
„Černá radost.“ Potřebujeme radost. Já ji potřebuji. A taky prášky.
Tak. A řekla jsem to nahlas.
- Quinn. - Zlato.
Moje ruka.
- Promiň. - V pohodě.
Chybíš mi!
Mike mi poslal selfie, že mu chybím.
Můžu se podívat, o koho jde?
- To je kocour. - Čokoládka.
Počkat. To je Michael.
- Jo, Mike. - Ne. Můj Michael.
Cože?
Máma mě s ním chtěla dát dohromady na tátových narozkách,
že prý se k sobě dokonale hodíme.
- Počkej, cože? - A on je teď s tebou?
- Co tím chceš říct? - Co tím chceš říct?
Ta „Černá radost“ moc dlouho nevydržela.
Jen říkám... Já to tak... Proč? Zlato, já to tak...
- Můžu sedět vepředu? - Přesně proto potřebuju ty prášky.
Slyšely jste? Její Michael?
Překlad titulků: Tereza Nesvačilová
Kreativní dohled Kateřina Hámová