Az előző részekből...
Kettőnk nevében beadtam egy pályázatot.
Huszonötezer dollár a fekete anyák társadalmi szerepének bemutatásáért.
Itt van a Vogue. Mindig erről álmodtam.
Kár, hogy törölték az interjúdat.
- Törölték? Te rohadék! - Megölelhetlek, Tye?
Nem a megismerkedéssel van gondom. De mit kell azután csinálni?
- Szörnyen nézek ki. - Ne beszélj így a barátnőmről!
Barátnő?
Úgy érzem, szabadságra kell mennem az életemből.
- Puerto Rico! - Puerto Rico!
- Találkoztatok tegnap? - Nem mondta el neked.
Ő titkolózik, te pedig megnézed a telefonját.
Jól indul az „örökkön-örökké.”
Mit tettél?
- Cam? - Igen?
Fél kettő van. Hol voltál?
Quinn nem érezte jól magát. Mindannyiunkra szüksége volt.
Jól van, aludjunk!
Gyorsan lezuhanyozom. Olyan meleg volt ma.
A New York-i éjszaka olyan fülledt tud lenni.
- Bent várlak. - Oké.
Egyes kultúrákban, bizonyos életszakaszban
az ember kiszakad a mindennapokból, és időt szán az önreflexióra.
A rumspringa egy amish hagyomány.
A fiatal amishok a 16. születésnapjukon elhagyják falujukat,
hogy megtapasztalják a modern világot.
Ezután eldöntik, a hagyományaik szerint akarnak-e élni.
A muszlimok önismereti útja a vallási zarándoklatuk, a hadzs.
Harlemben nők csoportjai hasonló önismereti utazásra mennek,
melyet csajtúraként is emlegetnek.
Gyerünk, csajok! Pakoljuk be a holmiját!
Tudjátok mit? Be tudok magamnak csomagolni.
Tudjuk. De minek, ha itt vagyunk, hogy segítsünk?
Ezt. És ezt?
Nem. Ez nem fehérneműs kirándulás.
Ez az én Ízek, imák, szerelmek-utam vissza a boldogsághoz.
Támogatunk benne,
de nekem csak az evésről és dugásról fog szólni az út.
Emlékeztek, Puerto Ricóban
mennyi jó seggű pasit szedtem fel, és nem kaptam el tőlük semmi ocsmányságot.
Legalábbis nem tűnt fel.
Camille, sikerül összehajtogatni azt a ruhát?
- Cammyi! Jól vagy? - Igen.
Csak az járt az eszemben, milyen jól éreztem magam utoljára Puerto Ricóban.
Jól? Emlékszem, mennyit sírtál.
Mi meg könyörögtünk, hogy ne hagyd ott az egyetemet, ha már felvettek.
Önsorsrontás mellékszakirányon.
Inkább főszakirány.
De én emlékszem a mámoros, alkohol- és drog fűtötte balhékra is.
És most, hogy túl vagyok a válási drámán,
és a hasbaszurikon,
vissza akarom kapni a vad, gondtalan Tye-t.
Igen.
Kell egy kis old school buli Halljátok, old school buli
Gyerünk, a pillangót!
Oké, partiarcok!
Csak mértékkel! Nekem dolgoznom is kell,
Quinn pedig nem ihat a gyógyszereire.
Nem váltottam ki a recepteket.
Azt mondták, ez egy lehetőség. És nem ezt választom.
Mi van?
Julia Roberts sem szedett gyógyszert az Ízek, imák, szerelmekben.
Nézzétek, ez az út hatásos lesz. Tudom.
- Komoly téma. Ettől ideges leszek. - Én meg a gyógyszer gondolatától.
Figyeljetek! Megoldom. Remek lesz. Ígérem.
Össze kell kapnotok magatokat a „farok-áció”-ra.
- Próbáld újra! - „Szüni-dugás.”
- Gyerünk! Még egyszer! - „Szabasz-ság.”
- Legalább megpróbáltad. - Nem vagyok jó ebben.
Nem tudom, miért vagy így begerjedve. Azt hittem, belezúgtál Mike-ba.
Totál belezúgtam, de a semmiből bukkant fel.
Még nem volt meg a búcsúturném. Az utolsó nagy szu-kaland!
Büszke vagyok rátok.
- Visszakapod a régi Quinnt. - Igen.
- Én pedig a régi Tye-t. - Igen.
Most, hogy megvan a helyszín az anyaságról szóló bemutatóra
a Jamesonnal közös ösztöndíj kapcsán,
a munkára koncentrálhatok, és visszatalálhatok önmagamhoz.
Alig várom, hogy visszatérjünk önmagunkhoz.
Térjünk vissza önmagunkhoz
Vissza, vissza
Térjünk vissza önmagunkhoz
Puerto Rico!
- Üdv Puerto Ricóban! - Istenem! Köszönöm.
- Látnom kell a partot! - Te szigetlakó.
- Koktél a parton? - Igen.
Remélem, jó a wifi.
A gyönyörű szigetem még szebb lett, most, hogy megérkeztél.
Megadom a számom.
Ha sofőrre vagy privát túrára van szükséged, én vagyok az embered.
Privát túra vagy intim túra? Köszönöm.
- Van rajta QR-kód? - Igen, a puncimhoz.
- Oké. - Erről ennyit.
Megkezdődött a szu-kaland.
Gyönyörű a kilátás.
Istenem! Máris jobban érzem magam.
- Mutassátok a ciciket! - Komolyan?
Disznók.
Miért ne csinálhatnánk, amit főiskolás korunkban?
Jaj, istenem!
- Mutasd a farkad! - Ne!
- Hű! - Na, ez egy ötcsillagos farok.
Viszlát!
Basszus! Már megint ezt csináltam. Mi van velem?
- Pedig az esetem volt. - Igen. Egy eszméleténél lévő férfi.
Mikor ment át depressziós Quinn gonosz Quinnbe?
- Dögös volt. Mi van veled? - És az a vizespalack az úszónadrágjában!
- Láttam. - Észrevettük.
És csak annyit tudtam mondani: „Viszlát”? Mint a pincérnek az ebédnél.
A szuka Angie rögtön ráugrott volna.
- Lehet, hogy öregszel. - Angie ellenáll az öregedésnek.
Oké. Nos, ha szeretnéd, hogy Quinn kimondja a nyilvánvaló igazságot...
- Igen, kérlek. - A pasid otthon van.
Túlságosan szereted, hogy megcsald. Édes vagy.
Ne! Nem vagyok édes. Szükségem van a búcsúturnémra.
Camille, szerinted? Szerelmes a mi Angie-nk?
Azt akarod, hogy rosszul érezzem magam, amiért meghívtalak?
- Látom, nincs rá időd. - Igen. Sajnálom. Végeztem.
- Minden rendben? Beszélgessünk? - Nem. Nem élvezed a tengerpartot?
Ebben a pár napban nem tudja Jameson átvenni tőled a munkát?
Nem. Nem tudja átvenni. Nem érhet hozzá.
Ezt a részt nekem kell megoldanom, aztán azt csinál, amit akar. Az ösztöndíjjal.
Vodkazselé!
Ez a tiéd, ez a tiéd, ez pedig a tiéd.
- New Yorkig mentél érte? - Szívesen, Angie.
A legközelebbi bár rohadt messze van.
Utoljára akkor ittam ilyet, amikor főiskolás korunkban voltunk itt.
- Pontosan. - Csajszi, ez összeesett.
Persze, ezer fok van a homokban.
Délibábot láttam visszafelé jövet. Ajánlom, hogy ne öntsd ki!
- De elolvadt. - Oké.
Legközelebb majd hűtőtáskában hozom,
hogy elég hideg legyen neked.
Köszönöm. Ez már nem jó. A zselés por összegyűlt az alján.
- Nem hiszem, hogy meg kéne innunk. - Nehéz esetek vagytok. Camille?
Csak én vagyok jó fej?
Fincsi! Buli van!
Úgy hiányzott ez!
Hiányzott, hogy együtt nevetünk, jól érezzük magunkat.
- Igen. - Hiányzott.
- Ez... Kizárt. Ez Keith, igaz? - New York-i Keith?
Szent egek! Ez ő.
- Quinn? - Keith.
- Emlékszel Tye-ra, Angie-re és Camille-re? - Persze. Üdv, hölgyeim!
- Szétesett vodkazselét? - Ne!
Kösz, nem. Jó látni, hogy még mindig együtt lógtok.
- Legjobb barátnők vagyunk. - Nem tartom a kapcsolatot a régiekkel.
- Hogyan... Hol... - Hosszú történet.
- Az enyém hosszabb. - Találkozzunk később? Hogy beszélgessünk?
És még mást is csináljunk.
- Ugyanaz a számod? - Igen.
- Oké. Majd üzenek. - Oké.
Viszlát, hölgyeim!
- Viszlát. - Viszlát, Keith!
Most vesztettük el Quinnt.
Nem. Ez egy csajtúra, oké?
Csak együtt vacsorázunk. Ez lesz az „íz” az Ízek, imák, szerelmekből.
Istenem! Micsoda véletlen, nem igaz?
Számodra ő volt a kezdet.
- Oké. - Ehhez mit szólsz?
- Jó volt. - Tudsz jobbat?
Nem fogok hazudni, tényleg jó volt.
Szakítottak veled
három egymást követő szülinapodon?
Három, édesem. Egy, két, há.
És a negyediken is megpróbálta, de gyorsabb voltam.
Ne már!
- Hogy válaszoljak a kérdésedre: nem. - Oké.
De megcsaltak a nagymamám temetésén.
Ezt biztos csak kitaláltad...
- Nem. - Ez nem...
Esküszöm. A gyászbeszéd alatt.
- Ó, istenem! Ne! - Jól vagyok.
Azt hittem, nem fogsz túltenni a fickón, aki rám akart kenni egy rablást.
Ezek szerint én vagyok a győztes vagy a legnagyobb vesztes?
Nincs győztes az elhagyottak olimpiáján.
Ott a pont!
Látod, igazam volt. Nem kellett volna szakítanod velem.
Igen.
Most, hogy itt ülünk, tudva, hogy mennyi hülyeségen mentem keresztül,
nyugodtan mondhatom, igazad volt.
Nem is tudom. Talán azt hittem, túl könnyű veled.
Mindig azt gondoltam,
„A főiskolai szerelmeddel nem létezik örökkön-örökké.”
Tovább kell keresni.
- Vigyázz, mit kívánsz! - Nem.
Mindvégig te voltál a kívánságom.
Köszönöm.
És most eszünk. Köszönöm.
Hűha!
Tudom. Mindketten kagylót rendeltünk.
- Így terveztem. - Ez jó.
Istenem! Életem egyik legszebb estéje volt.
A szállodában vacsoráztunk,
aztán elmentünk desszertet enni az El Convento nevű helyre.
Egy régi zárdába, amit ötcsillagos szállodává alakítottak.
Mindig sejtettem, hogy az apácák nagy játékosok.
Desszertet ettünk egy zárdában.
Ízek, imák, szerelmek. Minden teljesült egyszerre.
Istenem! Puerto Rico tökéletes. A lehető legjobb ötlet volt.
Hölgyeim! Mi jövünk!
- Hol? - Kite-szörfözünk. Legutóbb is csináltuk.
Egész biztos nem. Fiatalabbak voltunk.
- És butábbak. - És totál be voltunk tépve.
Olyan savanyúak vagytok. Fiatalok vagyunk. Igen. Én fiatal vagyok.
Boldog vagyok, hogy jobban érzed magad.
És nem akarok rosszindulatú lenni,
de biztos vagy abban, hogy nem csak pótléknak használod?
Azt hiszem, muszáj kötődnöm valakihez.
Kapcsolatban vagyok a legboldogabb.
Kezdem ugyanezt érezni. Mi a fene van velem?
- Ennyi farkat elpazarolni! - Mi történt a sofőr fiúval?
- Az előcsarnok mosdójában voltunk. - Hát nem romantikus?
A srác ledobta a nadrágját, és...
- Helyben vagyunk. - ...Mike volt. Nem tudtam megtenni.
Valójában úgy érzem, készen állok az elköteleződésre.
- Mi? - Nézzétek!
- A fenébe! - Uramisten!
Szívem! Jól vagy?
- Igyunk Palomát, mint legutóbb! - Öt Palomát kérünk.
Rendben. Házi tequila jó lesz?
- Igen. - Egyáltalán nem.
Már nincs olyan erős gyomrunk, mint huszonéves korunkban.
1800-as tequilával kérjük.
- Mindig ilyen hangos volt a klub? - Így múlik el a világ dicsősége.
Ezt nem akarom hallani.
Angie, keressünk valakit, aki vesz nekünk italt, mint a régi szép időkben.
Változnak az idők. Inkább FaceTime-ozok Mike-kal.
Ribi, mi van?
- Senki nem megy el egyedül. - Megnézem, hol van térerő.
Egy oszlop. Ez az!
JEL KERESÉSE
Keith meg akart nekem mutatni egy galériát, szóval lelépünk.
Vigyázok minden lépésére. Quieth lelép.
- Quieth lelép. - Fúj!
Kérlek, ne mondd, hogy dolgoznod kell!
- Nem. Már szégyenbe hoztatok. - Tudod, mitől lesz különleges a mai este?
- Nem. - Kokaintól.
- Nem, Tye! - Ne aggódj! Vicces lesz.
Nem, szomorú lesz. Inkább igyunk még egyet!
De honnan szerezzünk?
Keresünk egy meleg fehér srácot, aki túl hangosan beszél.
Higgy nekem! Leszbikus vagyok, és hangos, ha kokózom.
A Lady Gaga-pólós fickó, ott hátul. Megvan a préda!
Oké.
JEL KERESÉSE
- Szia! Meglepetés! - Szia, szépségem!
- Gondoltál rám? - Minden...
GYENGE KAPCSOLAT
Várj! Talán jobb lesz a vétel a tetőn. Oké.
Most mit csináljunk?
Bűntudatom van, amiért két este is elhanyagoltam a barátnőimet.
Ez segít?
Nem rossz. Egyáltalán nem.
- Anya? - Szia, Quinn!
Mindenki, akit ismerek, itt van a szigeten?
Most fizettem száz dollárt, hogy cukrot szippantsak.
Ismered az érzést, amikor túl sokat iszol, és kezdesz nagyon rosszul lenni,
aztán iszol még egy kicsit, és sokkal jobban vagy?
Azt hiszem, elakadtam ott, amikor kezdek rosszul lenni.
Jól kéne éreznünk magunkat!
Azért vagyunk itt, hogy felvidítsuk Quinnt.
És amikor elment Keithszel, nekem úgy tűnt, teljesítettük a küldetést.
Nekem is szükségem volt erre.
Azt akartam, hogy minden olyan legyen, mint régen.
Régen szétszedtük ezt a helyet.
- Csajszi! - Azt hiszem, most elmegyek.
Várj! Első szabály: nem hagyhatod el egyedül a klubot.
Vagy ez a kettes számú szabály?
És az egyes számú szabály:
ha elhagyod a telefonod, menj az egydolláros pizzázóba!
Akkor már úgyis egyedül vagyok a klubban.
- Mit számít? - Oké, várj!
Megkeresem Angie-t, aztán elmegyünk. Angie!
Mondd el, mit akarsz...
Azt akarom, hogy légy óvatos. Biztos, nincs senki...
Senki sincs a tetőn, csak én. Látod? Kezdhetjük.
Tetszik, amikor megérintem magam itt?
Itt a rendőrség. Ismétlem. Itt a rendőrség.
Hagyja el a tetőt! Nem biztonságos.
Mi történik?
Itt a rendőrség. Ismétlem. Itt a rendőrség.
Hagyja el a tetőt! Nem biztonságos.
Angie, jól vagy?
Látjuk. Kérem, hagyja el a tetőt azonnal!
Hallasz engem?
Hívlak, ha hazaértem.
Kérlek! Örülök, hogy gondoltál rám, de...
- Vigyázz a fekete csajokkal! - Jó.
Mondd meg a barátaidnak is!
A fenébe! Ezt nem hagyhatom.
Camille? A francba!
Quinnie? Tye? Tyesha?
Francba! Basszus!
- Camille! - Angie!
Örülök, hogy biztonságban vagy.
Amerikai fekete lányokat rabolnak el. Eltűnt valaki.
- Csajszi, te vagy az. - Én? Micsoda?
Te vagy az amerikai fekete lány, aki eltűnt.
Én lettem a saját magamat kereső csapat vezetője.
Több, mint egy órája eltűntél. Nem válaszoltál az üzeneteimre.
Mike-kal beszéltem telefonon.
- Hol van Tye és Quinn? - Elmentek.
- Pehelysúlyúak. Éjjeli kajálás? - Benne vagyok.
Megtaláltam.
Még éjfél sincs. Nem mehetek így haza.
Az éjjel nem érhet véget.
- Mi a helyzet? Hé, haver! Mizu? - Mit akar, asszonyom?
Asszonyom? Baszd meg! Drogot akarok. Van pénzem. Mid van?
Hölgyem, nőjön fel! Túl öreg ahhoz, hogy drogot vegyen.
Basszus! De gonosz! Mehetünk a klubba!
Hol vannak a ribancok? Nincsenek? Nincs ribanc. Oké.
Istenem!
Mi a fene?
Aimee!
Bocs a zavarásért, de az ismerőseim közül csak te értesz a számítógépekhez.
Mi a helyzet?
A számítógépem lefagyott, és nem tudom lezárni a kasszát.
- Ezért hívtál Puerto Ricóban? - Nyaralsz? Milyen?
Megalázó. Túl öreg vagyok ahhoz, hogy kokózó bulizós lány legyek?
Apám 73 éves, és még mindig csinálja.
- Nincs véletlenül Puerto Ricóban? - Nem valószínű.
- Mutasd a számítógépedet! - Oké.
- Nem. Meg kell fordítanod. - Hogy fordítsam meg a számítógépet?
Nem, a kamerát.
- Te jó isten! Hány éves a számítógéped? - Elég idős ahhoz, hogy ne vegyen kokót.
Csak próbáltam visszahozni a régi szép időket.
Szóval feladtad, hogy kapcsolatod legyen?
Van valaki.
Ő belevaló,
de a hálószobán, fürdőszobán és zuhanyzón kívül
nem vezet sehova.
Nem ítélj elhamarkodottan! Lehet, hogy vezet valahova.
- Sose tudhatod. - Mi történt, amikor lefagyott?
- Oké. Látod ezt a gombot itt? - Aimee? Halló...
Nem semmi ez a nő.
Hűha! Oké.
Bármi is ez, túl jó illata van, hogy ne álljunk meg.
Alcapurria. Főzőbanánból készült fánk, paradicsommal és hússal.
- Drágám, a fánkkal már meggyőztél. - Így van.
Kettőt abból, ami a legjobb.
Sziasztok!
Ez Jaimie és Victor. Gigi, ő pedig Hector.
- Gyönyörűek. - Ezt ők is tudják.
- Mind a te gyereked? - Nem.
Általában nincsenek itt. Felváltva vigyázunk rájuk.
- Többen? - Én, Lola ott, Raquel és Eugenia.
- Együtt élünk, és együtt neveljük őket. - Olyan, mint egy anya-kommuna.
Holnap hazamegyünk.
De nem bánod, ha előtte megkérdezlek arról, hogy csináljátok?
- Tanulmányt írok a témában. - Persze.
Egy percre szünetet tart a munkában, és megoldódik minden probléma.
Kezdenek nyűgösek lenni.
San Juan éjjele miatt vannak még ébren.
Az micsoda?
Éjfélkor hátrafelé sétálsz az óceánba,
hogy megtisztítsd magad az év bűneitől,
aztán előre sétálsz az új évbe.
- Szóval... - Írok nekik most rögtön!
LÁNYOK CAMILLE
- Köszönjük. - Igen.
A szálloda előtti parton egy kicsivel éjfél előtt. KÖTELEZŐ!
Jó szórakozást!
- Oké. - Kösz.
- Nem hiszem el, hogy Angie felhívott. - Nem hiszem el, hogy tudja az új számom.
Azt mondta, azért hoztak ide, hogy felvidítsanak,
de aggódik, hogy ez nem elég.
Jól vagyok. Nem kellett volna eljönnöd.
De megtettem. Anya vagyok. Ez az egyetlen munkám.
Nem tudok állandóan karriert váltani.
Na tessék! Kíváncsi voltam, melyik mellett tartasz ki.
LÁNYOK CAMILLE
A szálloda előtti parton egy kicsivel éjfél előtt. KÖTELEZŐ!
Megmentettek. Bocs, találkozom a lányokkal.
Adj még egy percet! Miért aggódik ennyire Angie?
Nem...
Üresnek érzem magam. Vagy...
Ok nélkül szomorúnak? Ok nélkül dühösnek?
Sok mindenért hibáztathatsz,
de a depressziót apád ágáról örökölted.
Apa depressziós? Hogyhogy nem tudtam róla?
Mert minden alkalommal, amikor a lányaival van, tökéletesnek mutatja magát.
De nem az ő hibája. Öröklött.
Az anyja állandóan kórházban volt miatta.
Ezért hagyott ki annyi karácsonyt.
Meg persze azért, mert utált engem.
Úristen! Miért titkolják a fekete családok az ilyen dolgokat?
Tudjuk, hogy rejtsük el a fájdalmunkat. De apád gyógyszert szed.
- Ettől kiegyensúlyozott. - Vagy szolgálatkész.
Gondolom, így kényelmes neked.
Gonoszkodsz. Ezt viszont az én ágamról örökölted.
Szeretlek, Quinn. Azt akarom, hogy boldog légy.
Utazni jó,
de ha gyógyszer kell ahhoz, hogy jobban legyél, mit számít?
Megérdemled, hogy boldog légy. A gyógyszeres kezelés apádnak használt.
Talán neked is beválik.
Köszönöm.
Köszönöm, hogy csak azért iderepültél, hogy ezt elmondd.
Bárhová elmennék érted, Quinnie.
És ha már itt vagyok, időpontom van egy arcplasztikai sebészhez.
Azt mondják, ő a legjobb a környéken.
De te vagy az első, Quinnie. Mindig te vagy a legfontosabb.
Hát nem szuper? Nyaralunk, és megszabadulunk a bűneinktől.
Akkor jön a megtisztulás, amikor amúgy sem csináltam semmi rosszat.
És te sem. Kíváncsi vagyok, érvényes-e a jövőbeli botlásokra?
Tulajdonképpen, rám nem igaz.
Valami rosszat tettem, Angie. Egy elképesztő hülyeséget.
Amint a dolgok jól alakulnak, muszáj elrontanom.
Olyan vagyok, mint az anyám.
Kajakómában vagyok. Nem tudlak követni.
- Jamesonnal aludtam. - Várj! Mi van? Mikor?
- Várj! Miért? - Oké. Te várj!
Szó szerint aludtam. Csak aludtam.
Ilyen orális, anális, ujjazós dolog, ami nem számít?
Nem. Oké. Szóval, ott voltunk nála. És dolgoztunk.
- Mi az? Falba ütköztél? - Több értelemben is.
Úgy értem, örülök, hogy ezt csináljuk. De basszus!
Nem kellek az ösztöndíj bizottságnak. Neked sem kellek.
Azt hiszem, nem vagyok olyan nagy szám, mint gondoltam.
Ha túl nehéz, nem kell együtt csinálnunk.
Nem, igazából... Könnyű. Túl könnyű.
- Ilyen gyorsan váltottunk barátságra? - Jameson.
Te nagyszerű ember vagy.
Okos vagy, és nagyon jó ember.
Csak nem az én emberem.
Itt jön az, hogy kikísérsz, mint a Nagy Ő-ben?
Istenem! Dehogy!
- Talán csak aludnom kell. - Igen, már jó ideje dolgozunk.
- Egy kis szunyókálás? - Tíz perc?
Jó éjt!
Lehunyom a szemem tíz percre, erre hirtelen éjszaka van.
Francba!
- Szerintem ez nem olyan szörnyű. - De miért hívom ki magam ellen a sorsot?
Hazamehettem volna Jamesontól.
Üzenhettem volna Iannek. Nem csaltam meg, mégis hazudok neki.
Amikor jól mennek a dolgok, mindig elszúrom valamivel.
Berúgtam, és beszóltam a főnökömnek. Elhagytam Iant Párizs előtt.
Lefeküdtem egy diákkal.
Legutóbb azért voltunk itt, mert ott akartam hagyni az egyetemet.
Miért vagyok önsorsrontó?
Pont, mint én. Próbálok idegenekkel dugni, mert túl jó nekem Mike-kal.
Igen.
Szóval, megbántad, hogy szakítottál Jamesonnal?
Nem. Fura módon, ez nem róla szól.
Ian azt mondta, egy csapat vagyunk.
És ha nem tudok szülni,
találunk majd más módot, hogy családot alapítsunk. És bepánikoltam.
Lefújta az esküvőjét miattam.
Mi van, ha nem akarok olyan családot, mint amit ő tervezett Mirával?
Olyan helyzetbe hozod magad,
hogy Ian azt higgye, megcsaltad, és mérgében szakít veled.
És így kibújsz a családalapítási döntések alól.
Hűha! Ez így kimondva...
Ezért ne mondd el senkinek!
Nekem újra és újra elmondhatod. Bármikor beszélhetünk róla.
Az önsorsrontó éned azt súgja neked: „Mondd el mindenkinek!”
Ian is megtudja, és szakít veled.
És ez senkivel szemben sem igazságos. Ennél rosszabb dolgokat is tettek már.
Megbocsátottuk Chris Rocknak a Pootie Tanget, mert nem emlegeti.
- Nekem tetszett az a film. - Ezért nem te választasz filmet.
- Igen. - De nem érted a lényeget.
Te meg én, hasonlóbbak vagyunk, mint azt az emberek gondolják.
Profi vagyok a rossz döntésekben. Én mondom neked,
azzal, hogy mindent elmondasz, csak elodázod, hogy felelős döntést hozz.
Ha bevallod Iannek, hogy egy ágyban aludtál Jamesonnal, és hazudtál róla,
akkor nem kell kimondanod az igazságot,
hogy nem akarsz gyereket.
És tartozol neki azzal, hogy őszinte legyél,
ahelyett, hogy belerángatnád Jamesont.
Valami más lesz belőle.
Ian megérdemli, hogy tudja, hogy érzel, és ez alapján hozzon döntést.
Igazad van. Te vagy a szexi Yoda.
- Lyuk-da. - Fúj!
Drágám, ez a világ nem érdemli meg a fekete nőket.
Menjünk a partra!
- Sziasztok, lányok! - Nézzétek, kit találtam!
- Angie, itt van anyám. Tényleg. - A testvérem vagy. És aggódtam.
- Örökké hálás leszek. Köszönöm. - Szívesen. Szeretlek.
Oké, hölgyeim. Azok után, hogy mi mindenen mentünk keresztül idén,
éjfélkor visszafelé sétálunk az óceánba,
és megtisztítjuk magunkat mindentől, amit el akarunk engedni.
Aztán előre sétálunk a jövőbe.
- Imádom. Tökéletes. - Az. Kivéve, hogy selyem van rajtam.
Igen. A címkék még a ruhán vannak,
és a bolt nem utal vissza Quinn kártyájára, ha a ruha megsérül.
Ezt majd máskor megbeszéljük.
Basszus! Kinek kell ruha? Dobjuk le!
Meztelenül a tengerparton. Erre a bulira vártam.
A fenébe! Ma pont van rajtam bugyi.
Egész nyaralás alatt szellőztettem.
- Fúj! - Szellőztetted?
- Igen. Hagyni kell lélegezni. - Értem.
Nem? Oké.
Igen!
Háromra. Egy, kettő, három!
Csajtúra!
- Jó lett. - Rájöttem, hogy hibát követtem el.
Camille!
Nem nekem kellene ezt a projektet megcsinálni,
mert az anyaság nem az én történetem.
De már megvan a kiállítóhely, és több főiskola is érdeklődik.
Egy másik nagy projektbe kezdek.
Ha a bizottság jóváhagyja, a témám a „Fekete öröm” lesz. A mi történetünk.
- Ez igen! Te vagy a hősnőm. - Imádom.
„Fekete öröm.” Szükségünk van rá. Szükségem van rá. És gyógyszerekre.
Tessék! Kimondtam.
- Quinn. - Édesem.
A karom.
- Bocsánat. - Jól van.
Hiányzol!
Mike küldött nekem egy szelfit. Azt írja, hiányzom neki.
Végre megnézhetjük?
- Nagyon édes. Oké. - Csokoládé.
Várj! Ez Michael.
- Igen, Mike. - Nem. Az én Michaelem.
Tessék?
Apa szülinapján anya próbált összehozni minket.
Szerinte tökéletesen összeillenénk.
- Várj! Mi van? - És most veled van?
- Ez meg mit jelentsen? - Mi mit jelentsen?
A „Fekete öröm“ nem tartott sokáig.
Csak azt mondom... Nem is voltam... Miért? Csajszi, én nem...
- Ülhetek elöl? - Ezért kell a gyógyszer.
Tényleg azt mondta, az ő Michaele?
A feliratot fordította: Zsámán Jetta
Kreatív supervisor Katalin Horvath-Racz