În episoadele anterioare...
Am depus o cerere de finanțare în numele amândurora.
25.000$ pentru o prezentare despre rolul mamelor de culoare în societate.
Vogue e aici, iar eu am visat la acest moment.
Nu noi ți-am anulat interviul.
- „Anulat”? Nenorocitule! - Pot să-ți dau o îmbrățișare, Tye?
Problema nu e cum să cunosc femei, ci cum să mă port după ce le cunosc.
- Arăt groaznic. - Nu vorbi așa despre iubita mea!
„Iubită”?
Simt că am nevoie de o pauză de câteva zile de la viața mea.
- Puerto Rico! - Puerto Rico!
- V-ați văzut ieri? - Și nu ți-a zis.
Ea păstrează secrete, iar tu îi umbli în telefon.
Arată bine drumul către un final fericit.
Camille, ce ai făcut?
- Cam? - Da.
E 1:30. Unde ai fost?
Ne-a scris Quinn că are probleme și ne-am dus toate la ea.
Bine, hai să mergem la culcare!
Mă duc să fac un duș rapid, fiindcă a fost foarte cald.
E atât de neplăcut în unele nopți în New York!
- Ne vedem acolo. - Bine.
În anumite culturi, există un moment
în care oamenii părăsesc viața cotidiană pentru introspecție și autocunoaștere.
Tradiția Amish se numește Rumspringa.
Când împlinesc 16 ani, tinerii membri părăsesc satul
pentru a trăi și a explora tot ce oferă viața modernă,
ca să decidă dacă vor să fie botezați.
Pentru introspecție, musulmanii merg într-un pelerinaj numit Hajj.
În Harlem, grupurile de femei pleacă într-o călătorie similară,
cunoscută sub numele de „vacanță cu fetele”.
Hai, fato! Hai s-o pregătim!
Știți ce, fetelor? Pot să-mi fac singură bagajul.
Știm că poți, dar de ce ai face-o, când ne ai pe noi?
Și asta. Și asta?
Nu, asta nu e o vacanță pentru lenjerie.
Ci una pentru găsirea fericirii, ca-n Mănâncă roagă-te iubește.
Și încurajăm asta,
dar pentru mine este „Mănâncă, suge, trage-mi-o până la curv-cediu”.
Mai știți când am fost în Puerto Rico
și am fost cu toți acei papi buni, și n-am luat nicio boală venerică?
La naiba! Mă rog, niciuna gravă.
Camille, nu crezi c-ai împăturit destul rochia aia?
- Cami! Ești bine? - Da.
Mă gândeam ce bine ne-am distrat data trecută când am fost în Puerto Rico.
„Distrat”? Îmi amintesc că plângeai
în timp ce noi te imploram să nu renunți la masterat după ce fuseseși admisă.
Își lua diploma în autosabotaj.
Cu dublă specializare.
Eu îmi amintesc aventuri depravate sub influența drogurilor și alcoolului.
Și acum, după toată drama acestui divorț
și a injecțiilor în burtă,
cred că vreau să revin la Tye cea destrăbălată și fără griji.
Da.
Tuturor ne trebuie distracție ca pe vremuri, da, ca pe vremuri
Fă ca fluturele.
Bine, dar, petrecărețelor,
trebuie s-o luăm ușor, fiindcă am puțină treabă de făcut,
și știm că Quinn nu poate să combine alcool cu medicamentele.
Nu mi-am luat rețeta.
A zis că sunt o variantă, iar eu nu aleg acea variantă.
Stai! Poftim?
Julia Roberts n-a luat pastile în Mănâncă roagă-te iubește.
Vacanța asta va fi suficientă. Știu asta.
- Vorbesc serios. Mă îngrijorează. - Pe mine mă îngrijorează pastilele.
Ascultați, mă descurc. O să fie super. Promit.
Trebuie să fiți în cea mai bună formă, dacă vreți să avem un „ciomag-cediu”.
- Nu, încearcă din nou! - „Sculă-rbători”.
- Haide! Încă o dată! - O „expuldiție”.
- Ai încercat, dragă. - Nu știu să vorbesc vulgar.
Angie, nu știu de ce ești atât de dornică. Credeam că-ți place de Mike.
Mă îndrăgostesc de el, dar a apărut din senin.
Și nu mi-am luat rămas-bun cu posteriorul. Ultima mea „fofoloanc-pa”.
Sunt mândră de voi.
- Tu vei redeveni Quinn. - Da.
- Iar eu voi redeveni Tye. - Da.
Acum, că am rezervat locul pentru prezentarea rolului mamelor
pentru finanțarea mea cu Jameson,
mă pot concentra pe muncă și pe a redeveni cine eram.
Abia aștept să redevenim noi însene!
Redevenim noi însene
Redevenim
Redevenim noi însene
Puerto Rico!
- Bun-venit în Puerto Rico! - Doamne! Mulțumim!
- Prima dată, vreau la plajă! - Fată tropicală!
- Cocktailuri pe plajă? - Da.
Să sperăm că au Wi Fi bun!
Pot să zic că insula mea frumoasă este și mai frumoasă de când ai venit tu?
Îți dau numărul meu.
Dacă ai nevoie de un șofer sau de un tur privat, îți stau la dispoziție.
Un tur privat sau un tur al părților mele private? Mulțumesc.
- Angie, chestia aia are și cod QR? - Da, are cod pentru păsărica asta.
- Bine. - Iată!
A început curv-cediul.
Nu pot să cred ce priveliște avem!
Doamne! Deja mă simt mai bine.
- Arătați-ne sânii! - Pe bune?
Ce porci!
Cine a zis că nu putem să ne distrăm ca în facultate?
Dumnezeule!
- Arată-ne scula ta! - Nu!
- Uau! - Aia e o sculă de nota zece.
Pa!
La naiba! Iar am făcut asta. Ce e în neregulă cu mine?
- Și era exact genul meu. - Adică era un bărbat viu.
Când s-a transformat Quinn cea deprimată în scorpia Quinn?
- Chiar arăta bine. Nu știu ce ai. - Și mătărânga aia din slip!
- Am văzut-o. - N-aveam cum să nu.
Și n-am putut să zic decât „pa”? Așa am pățit și cu chelnerul de la prânz.
Angie Curv-cediu ar fi sărit, s-ar fi rostogolit și ar fi luat-o toată.
- Poate că îmbătrânești. - Angie nu îmbătrânește, ci dăinuie.
Bine. Acum mă transform în Quinn cea care subliniază ceea ce e evident...
- Da, te rog. - E din cauza iubitului tău de acasă.
Îți place prea mult de el ca să-l înșeli. E drăguț.
Nu. Eu nu fac chestii drăguțe. Am nevoie de turneul meu de adio.
Camille, tu ce părere ai? Cumva Angie a noastră se îndrăgostește?
Încerci să mă faci să mă simt vinovată că te-am invitat în vacanță?
- E clar că nu ai timp. - Da. Scuze. Am terminat.
- Totul e în regulă? Vrei să vorbim? - Nu, dar nu te poți bucura de plajă?
Nu poate Jameson să tragă tare câteva zile?
Nu! Nimeni nu trage nimic! Nimeni nu atinge nimic!
Eu trebuie să fac introducerea, apoi el poate face ce vrea. Cu finanțarea.
Jeleuri alcoolice!
Pentru tine, pentru tine și pentru tine.
- Te-ai dus până în New York după ele? - Cu plăcere, Angie.
Primul bar deschis este dincolo de nenorocita de plajă.
N-am mai băut un jeleu alcoolic din ultima noastră excursie aici.
- Exact. - Fato, s-a stricat jeleul.
Sunt un milion de grade afară.
Am avut vedenii pe drumul de întoarcere. Să nu îndrăznești să-l arunci!
- Dar s-a topit. - Bine.
Poate că data viitoare o să le aduc într-o ladă frigorifică,
special pentru tine.
Mulțumesc, pentru că ăsta s-a descompus. Pudra de jeleu s-a depus pe fund.
- Nu cred că ar trebui să bem așa ceva. - Exagerați. Camille?
Sunt singura distractivă?
Delicios! Petrecere!
Mi-a fost dor de asta.
Mi-e dor de noi, să râdem, să ne distrăm pe cinste.
- Da. - Mi-a fost dor de el.
- Ăla e... Nu se poate! Ăla e Keith, nu? - Keith de la NYU?
Măiculiță! Chiar el e!
- Quinn? - Keith!
- Le mai știi pe Tye, Angie și Camille? - Desigur. Salutare, fetelor!
- Vrei jeleuri alcoolice descompuse? - Nu.
O să refuz, dar mă bucur să văd că ați rămas prietene.
- Încă suntem cele mai bune prietene. - Eu am pierdut legătura cu cei de la NYU.
- Cum ai... Unde ai... - E o poveste lungă.
- A mea, și mai lungă. - Ne vedem mai târziu? Schimbăm povești...
Și de fluide.
- Ai același număr? - Da.
- Bine. Îți scriu mai târziu. - Bine.
Pa! Pa, fetelor!
- Pa! - Pa, Keith!
E ultima dată când o vedem pe Quinn.
Nu! Asta este tot vacanța fetelor, bine?
Doar o să mâncăm ceva rapid. E partea cu mâncarea din Mănâncă roagă-te iubește.
Doamne! Ce coincidență, nu?
E povestea originilor poftelor tale.
- Bine. - Trebuie să dai ce-i mai bun pentru asta.
- A fost bună. - Nota zece.
N-o să mint, a fost bună.
Acum, ai fost părăsit
de ziua ta în trei ani consecutivi?
Trei, dragule. Unu, doi, trei.
Și era să se întâmple și a patra oară, dar i-am luat-o înainte.
Nu agrava lucrurile!
- Ca să-ți răspund la întrebare, nu. - Bine.
Dar am fost înșelat la înmormântarea bunicii mele.
Vezi tu, n-ai voie să inventezi lucruri...
- Nu inventez. - Asta nu e...
Jur. În timpul necrologului.
- Doamne! Nu! - Sunt bine.
Eu credeam că n-o să-l întreci pe tipul care a încercat să-mi însceneze un jaf.
Asta înseamnă că am câștigat sau că sunt ultimul ratat?
Nu există câștigători la Olimpiada celor părăsiți.
Touché!
Deci știi că asta confirmă ce am zis, da? N-ar fi trebuit să te desparți de mine.
Da.
Acum, că stau aici și știu toate mizeriile prin care am trecut,
pot spune cu siguranță că ai dreptate.
Nu știu. Cred că doar m-am gândit că ne era prea ușor.
Mereu mi-am zis:
„Nu rămâi fericită până la adânci bătrâneți cu iubitul tău din facultate.”
Adică ar trebui să dureze mai mult.
- Ai grijă ce-ți dorești! - N-o să am.
Pentru că tu ai fost dintotdeauna dorința mea.
Mulțumesc.
Și acum mâncăm. Mulțumim.
E incredibil!
Știu. Dintre toate chestiile din meniu, amândoi am comandat scoici.
- Clar, am plănuit asta. - E bine.
Doamne, cred că a fost una din cele mai frumoase seri din viața mea!
Am luat cina în complex,
iar apoi am mâncat desert la un local numit El Convento.
E o mănăstire transformată în hotel de cinci stele.
Mereu am bănuit că măicuțele duc vieți extravagante.
Fetelor, am mâncat desert într-o mănăstire.
E Mănâncă roagă-te iubește în același timp!
Doamne, Puerto Rico e perfect! Cea mai bună idee din lume!
Bine, fetelor. E rândul nostru.
- La ce? - Kitesurfing. Am făcut asta data trecută.
Cu siguranță, nu. Nu. Eram mai tinere.
- Și mai proaste. - Și al naibii de drogate.
Nu sunteți deloc distractive. Suntem tinere. Sunt tânără.
Mă bucur că te simți mai bine.
Și nu-mi place să fiu negativistă,
dar ești sigură că asta nu e doar o rezolvare provizorie?
Cred că sunt menită să fiu într-o relație.
Sunt cea mai fericită când sunt cu cineva.
Încep să cred același lucru, dar ce naiba se întâmplă aici?
- Se irosesc atât de multe scule! - Ce s-a întâmplat cu valetul?
- Eram în baia din recepția hotelului. - Ce romantic!
Și băiatul și-a dat jos pantalonii și nu era...
- Doamne, începem! - Nu era Mike. N-am putut.
Chiar cred că sunt una din acele persoane care se simt devotate.
- Poftim? - Hei, uitați-vă la mine!
- Rahat! - Dumnezeule!
Iubito! Ești bine?
- Paloma, ca data trecută. - Cinci Paloma, te rog.
Sigur. Cu tequila vărsată e bine?
- Da. - Cu siguranță, nu.
Nu, nu mai avem stomacul rezistent de la 22 de ani,
așa că o să vrem 1800.
- Mereu a fost atât de gălăgios clubul? - Vai, dar ce declin!
Nu, la naiba cu asta! Nu din nou!
Angie, hai să căutăm un necunoscut care să ne cumpere de băut ca pe vremuri!
S-au schimbat lucrurile, fato. Aș prefera să vorbesc cu Mike pe FaceTime.
Poftim?
- Dar niciuna nu pleacă singură din club. - Mă duc să caut semnal.
Am o liniuță. Da!
CĂUTARE SEMNAL
Keith vrea să-mi arate o galerie de artă, deci asta o să facem.
N-o s-o scap din ochi. Quieth au plecat.
Quieth au plecat.
Te rog să nu-mi spui că te duci și tu să muncești!
- Nu. M-ați certat destul. - Știi cum ar deveni specială seara asta?
- Nu. - Cu cocaină.
- Nu, Tye. - Nu. Nu-ți face griji! Va fi distractiv.
Nu, va fi trist. Hai să mai luăm ceva de băut!
Dar de unde să o luăm?
Nu trebuie decât să găsim un gay alb care vorbește mult prea tare.
În calitate de lesbiană care vorbește prea tare pe cocaină, pot spune asta.
Cel din spate, cu tricou cu Lady Gaga. Am pus ochii pe prada noastră.
Bine.
CĂUTARE SEMNAL
- Bună! Surpriză! - Bună, frumoaso!
- Te-ai gândit la mine? - În fiecare...
CONEXIUNE SLABĂ
Stai puțin! E posibil să am mai mult semnal pe acoperiș. Bun.
Deci, acum ce?
Acum mă simt vinovată că mi-am abandonat prietenele două seri la rând.
Serios?
Nu doare. Nu doare deloc.
- Mamă? - Bună, Quinn!
Toți cunoscuții mei sunt pe insula asta?
Cred că tocmai am plătit 100 de dolari ca să trag zahăr pe nas.
Știi când bei prea mult și începi să te simți rău,
dar apoi bei mai mult și te simți mult mai bine?
Cred că m-am blocat la partea în care încep să mă simt rău.
Asta trebuia să fie distractiv.
Asta trebuia s-o înveselească pe Quinn
și, când a plecat cu Keith, pot spune că misiunea a fost îndeplinită.
Ei bine, și eu aveam nevoie de asta.
Voiam doar ca lucrurile să fie ca înainte sau ca eu să fiu ca înainte.
Pe vremuri stăteam până la închidere.
- Fato! - Și acum cred că o să plec.
Stai! Regula numărul unu: nu poți pleca singură din club.
Sau asta e regula numărul doi?
Și regula numărul unu este
că, dacă îți pierzi telefonul, te duci la localul cu pizza la un dolar.
Dar deja sunt singură în club.
- Deci care e diferența? - Bine, stai!
Mă duc să o găsesc pe Angie și plecăm. Angie!
Spune-mi ce vrei...
Vreau să ai grijă. Ești sigură că nu e nimeni...
Nu e nimeni pe acoperiș în afară de mine. Vezi? Deci hai să începem!
Îți place când mă ating aici?
Suntem poliția. Repet. Suntem poliția.
Eliberați acoperișul! Nu e sigur pentru public.
Ce se întâmplă?
Suntem poliția. Repet. Suntem poliția.
Eliberați acoperișul! Nu e sigur pentru public.
Angie, ești bine?
Încă te vedem. Te rugăm să pleci. Acum!
Mă auzi?
Te sun când ajung acasă.
Te rog s-o faci. Apreciez intenția, dar...
- Ai grijă, se fură fete de culoare. - Da.
Da. Spune-le prietenelor tale.
Rahat! Nu pe tura mea.
Camille? Rahat!
Quinnie? Tye? Tyesha?
Rahat! La naiba!
- Camille! - Angie!
Mă bucur atât de mult că ești aici, în siguranță!
Cineva răpește americance de culoare. Una e dată dispărută.
- Fato, tu ești. - Ce sunt eu?
Tu ești americanca de culoare dată dispărută.
Rahat! Tocmai am fost de acord să particip la propria mea căutare.
Ai dispărut acum mai bine de o oră. Nu mi-ai răspuns la mesaje.
Eram la telefon cu Mike.
- Unde sunt Tye și Quinn? - Au plecat.
- Ce slabe! Mergem să mâncăm? - Cu siguranță.
Am găsit-o.
Abia e miezul nopții, frate. Nu pot să plec așa acasă.
Noaptea trebuie să continue.
- Salut! Hei, frate! Care-i treaba? - Ce doriți, doamnă?
„Doamnă”? La naiba cu asta! Vreau droguri. Am bani. Orice aveți.
Cucoană, maturizează-te! Ești prea bătrână ca să cumperi droguri.
La naiba! Ce urât! Putem merge în club.
Unde-s târfele? Nu-s târfe? Nu-s târfe. Bine.
Doamne!
Ce mama naibii?
Aimee!
Bună! Scuze că te deranjez, dar nu știu pe altcineva priceput la calculatoare.
Ce se întâmplă?
Mi s-a blocat calculatorul și nu pot să-mi închid casa de marcat.
- M-ai sunat în Puerto Rico pentru asta? - Hei, ești în vacanță? Cum e?
M-a făcut mai umilă. Sunt prea bătrână să fiu petrecăreața care cumpără cocaină?
Tata are 73 de ani și încă face asta.
- Nu e cumva în Puerto Rico, nu? - Puțin probabil.
- Îndreaptă camera spre computer! - Bine.
- Nu, trebuie să inversezi! - Cum să inversez computerul?
Nu, imaginea!
- Doamne! Cât de vechi e computerul ăla? - Destul de vechi ca să nu cumpăr cocaină.
Încercam doar să-mi retrăiesc zilele de glorie.
Deci ai renunțat să mai cauți o relație?
Ar fi una.
Am un tip de rezervă,
dar, în afară de dormitor, cabina de WC și duș,
nu are niciun viitor.
Poate ar fi bine să nu te pripești să zici că nu are niciun viitor.
- Nu se știe niciodată. - Ce se întâmpla când îngheța imaginea?
- Bun. Vezi butonul de aici? - Aimee? Alo...
Femeia asta!
Uau! Bine.
Orice ar fi aici, miroase prea bine ca să nu ne oprim.
Astea sunt alcapurrias, ca niște chiftele cu banane plantain, roșii și carne.
- Dragă, m-ai cucerit de la „chiftele”. - Amin!
Vreau două dintre preferatele tale.
Bună!
Ei sunt Jaimie și Victor. Gigi, și el e Hector.
- Sunt frumoși. - Și ei știu asta.
- Sunt toți ai tăi? - Nu.
În mod normal, nu sunt aici, cu noi. Facem cu rândul să avem grijă de ei.
- „Facem”? - Eu, Lola, de acolo, Raquel și Eugenia.
- Locuim împreună și îi creștem împreună. - Ca o comuniune de mame.
Noi plecăm mâine.
Pot să vin înainte și să vă iau un interviu despre cum faceți asta?
- E pentru o lucrare. - Desigur.
Ia te uită! Ai încetat să lucrezi o clipă și tot faci cumva să muncești.
În seara asta sunt cam agitați.
Au stat treji mai târziu decât de obicei, căci azi e Noche de San Juan.
Ce e asta?
La miezul nopții, intri cu spatele în ocean
ca să te cureți de păcatele anului,
iar apoi intri cu fața într-un an cu totul nou.
- Deci... - Le dau mesaj chiar acum.
FETELE - CAMILLE
- Mulțumesc. - Da.
PE PLAJA DIN FAȚA HOTELULUI ÎNAINTE DE MIEZUL NOPȚII. OBLIGATORIU!
Poftă bună!
- Bine. - Mulțumesc.
- Nu-mi vine să cred că te-a sunat Angie! - Nici mie, că are numărul meu nou.
A spus că te-a adus aici ca să te înveselească,
dar e îngrijorată că nu e de ajuns.
N-am nimic. Nu trebuia să vii.
Ba da. Sunt mamă. E singura mea slujbă.
Nu în fiecare zi am șansa să schimb cariere.
Iat-o! Mă întrebam eu cât durează până zici una ca asta.
FETELE - CAMILLE
PE PLAJA DIN FAȚA HOTELULUI ÎNAINTE DE MIEZUL NOPȚII. OBLIGATORIU!
Salvată de clopoțel. Scuze, trebuie să mă văd cu fetele.
Poți să-mi acorzi un minut. De ce e Angie atât de îngrijorată?
Păi, nu...
Mă simt deconectată. Sau...
Tristă fără motiv? Supărată fără motiv?
Dai des vina pe mine,
dar depresia vine din partea paternă a familiei.
Tati e deprimat? De ce nu am știut asta?
Pentru că, de fiecare dată când e cu voi, încearcă să-și arate varianta perfectă.
Dar nu e vina lui. Este genetic.
Mama lui umbla numai prin spitale.
De aceea a ratat atâtea Crăciunuri.
De asta și pentru că a fost o mare javră cu mine.
Doamne! De ce familiile de culoare țin secrete rahaturile astea?
Știm cum să ne ascundem durerea. Dar tatăl tău ia medicamente.
- Îl mențin în echilibru. - Sau supus.
Așa cum vrei tu să fie, de fapt.
Spui lucruri răutăcioase. Pe asta o ai din partea mea de familie.
Te iubesc, Quinn. Vreau să fii fericită.
E frumos să călătorești,
dar, dacă ai nevoie de medicamente ca să echilibrezi lucrurile, cui îi pasă?
Meriți să fii fericită. Medicamentele au funcționat pentru tatăl tău.
Poate că vor funcționa și pentru tine.
Mulțumesc.
Mulțumesc că ai zburat de atât de departe ca să-mi spui asta.
Aș merge oriunde pentru tine, Quinnie.
În plus, cât timp sunt aici, am o consultație la un chirurg estetician.
Se spune că este cel mai bun din zonă.
Dar tu ești prima, Quinnie. Tu ești întotdeauna prioritatea mea.
Nu este grozav? O vacanță și un bilet care iartă toate păcatele.
Singura dată când nu am de ce să mă curăț.
Nici tu nu ai făcut nimic rău. Mă întreb dacă funcționează și cu împrumut.
De fapt, nu e adevărat.
Am făcut ceva rău, Angie. Ceva incredibil de prostesc.
De îndată ce lucrurile merg bine, fac cumva și o dau în bară.
Rămân copilul mamei mele.
Sunt într-o ceață post-chiftele. Nu te înțeleg.
- M-am culcat cu Jameson. - Stai așa! Poftim? Când?
- Stai puțin! De ce? - E rândul meu să spun „stai”.
Literalmente, am dormit. Doar am dormit.
Asta e treaba aia cu oralul, analul și degetele nu se pun?
Nu. Bun, deci, eram la el acasă. Și lucram amândoi.
- Ce e? Te-ai împotmolit? - În nenumărate feluri.
Mă bucur că facem asta. Dar, fir-ar să fie!
Finanțarea nu mă vrea. Tu nu mă vrei.
Se pare că nu-s chiar așa important cum credeam.
Dacă e atât de greu, nu trebuie s-o facem împreună.
Nu, de fapt... Este ușor. E prea ușor, chiar.
- Am ajuns să fim prieteni atât de rapid? - Jameson!
Ești un om grozav.
Ești inteligent și ești un bărbat foarte bun.
Doar că nu ești bărbatul meu.
Acum îmi întorci spatele ca în Burlăcița?
Dumnezeule! Nu.
- Poate că ar fi bine să dorm puțin. - Da, lucrăm de ceva timp.
- Pui de somn? - Zece minute?
Noapte bună!
Am închis ochii, iar 10 minute au devenit până la miezul nopții.
Rahat!
- Nu mi se pare prea rău. - Încă. Dar flirtez cu dezastrul?
Puteam să plec de la Jameson.
Puteam să-i dau mesaj lui Ian. Nu l-am înșelat, și totuși îl mint pe Ian.
De fiecare dată când merge ceva bine, trebuie s-o dau în bară.
M-am îmbătat și i-am dat cu flit șefei. L-am părăsit pe Ian fix înainte de Paris.
M-am culcat cu un student.
Ultima oară am venit aici pentru că încercam să renunț la școală.
De ce mă autosabotez?
Ca mine când încerc să mă culc cu străini, fiindcă îmi merge prea bine cu Mike?
Da.
Deci regreți că ai terminat-o cu Jameson?
Nu. În mod ciudat, nici măcar nu e vorba despre el.
Ian a spus că suntem o echipă.
Și, dacă nu pot să fac copil,
putem să găsim altă cale să întemeiem o familie. Și m-am panicat.
A pus capăt unei nunți pentru mine.
Dacă nu o să vrem aceeași familie pe care ar fi putut-o avea cu Mira?
Pare că te-ai pus într-o poziție
din care pare că ai înșelat, Ian s-a supărat și a terminat-o.
Și tu ai scăpat să mai iei decizii familiale dificile.
Doamne! Când o spui cu voce tare...
De aceea nu vei spune niciodată nimănui altcuiva.
Dacă vrei să-mi povestești mie la nesfârșit, mă bag. Putem vorbi nonstop.
Dar autosabotarea la care te-ai supus parcă spune: „Povestește!”
Și el o să audă și se termină.
Și nu e corect față de nimeni, Camille. Nu ne reprezintă faptele noastre rele.
L-am iertat pe Chris Rock pentru Pootie Tang, că nu aduce vorba de el.
- Mi-a plăcut filmul ăla. - De aceea nu alegi tu filmele.
- Corect. - Dar nu asta e ideea.
Noi două suntem mult mai asemănătoare decât crede lumea.
Și, de la cineva care a făcut o carieră din a fi dezordonată,
toată împărtășirea exagerată a emoțiilor doar evită maturizarea.
Dacă îi spui lui Ian că ați adormit în același pat și apoi ai mințit,
doar te absolvă de la a spune adevărul,
lucru care face să pară că nu vrei copii.
Și îi ești datoare cu adevărul,
nu să-l târăști pe Jameson în asta.
Se va transforma în altceva.
Și Ian merită să audă ce simți și va alege ce vrea să facă.
Ai dreptate. Ești ca un Yoda sexy.
O curv-oda.
Draga mea, lumea asta nu merită femei de culoare.
Să mergem la plajă!
- Bună, fetelor! - Uite pe cine am găsit!
- Angie, m-am văzut cu mama. Serios? - Ești sora mea. Și eram îngrijorată.
- Și îți mulțumesc pe vecie. - Cu plăcere. Te iubesc.
Bun, fetelor. Cu anul pe care l-am avut,
o să intrăm cu spatele în ocean la miezul nopții
și ne vom curăța de tot ce nu ne dorim.
Apoi vom păși înainte spre ceea ce ne așteaptă.
- Ador asta! E perfect. - Așa e. Doar că port mătase.
Da. Încă nu a desprins etichetele
și Bergdorf nu o să-i returneze banii lui Quinn dacă se deteriorează rochia.
Discuție pentru altă dată.
La naiba! Cui îi trebuie haine? Să ne descotorosim de ele!
Dezbrăcate pe plajă. Asta e petrecerea pe care o așteptam.
Fir-ar! Și tocmai azi port lenjerie.
Am lăsat buzițele libere tot curv-cediul ăsta.
Le-ai lăsat libere?
- Da, să respire buzițele. - Am înțeles.
Nu? Bine.
Da!
La „trei”! Unu, doi, trei!
Ieșirea fetelor!
- Ce frumos! - Mi-am dat seama că am greșit.
Camille!
Nu, nu cred că ar trebui să fac proiectul,
pentru că nu sunt în poziția să vorbesc despre maternitate.
Dar ai spațiul necesar și celelalte facultăți care vin.
Încă o să fac un proiect mare.
Dacă mi se aprobă, modific tema. „Fericire de culoare”. Povestea noastră.
- Doamne, ești eroina mea! - Ador asta!
„Fericire de culoare.” Ne trebuie fericire. Mie îmi trebuie. Și medicamente.
Iată! Am spus-o cu voce tare.
- Regina mea! - Iubito!
Brațul meu.
- Scuze. - Nu-i nimic.
ÎMI E DOR DE TINE!
Mike mi-a trimis un selfie în care spune că îi e dor de mine.
Văd și eu cu cine ai plecat?
- Ce gustos! Bine. - Ciocolată.
Stai așa! Ăsta e Michael.
- Așa e, Mike. - Nu. Michael al meu.
Poftim?
La ziua tatei, mama a încercat să ne combine
și a spus că ne vom potrivi de minune.
- Stai așa! Poftim? - Și acum e cu tine?
- Ce vrea să însemne asta? - Ce vrea să însemne asta?
„Fericirea de culoare” n-a durat așa mult.
Zic și eu. Nici măcar n-am... De ce? Fato, nu am...
- Pot să stau în față? - De asta trebuie să iau medicamente.
Ai auzit-o spunând că e Michael al ei?
Subtitrarea: Valeriu Cosa
Redactor Mioara-Amalia Lazăr