SEOULVENNER
Kjære Peter.
Hallo fra Seoul.
Innen du får dette, er jeg nok hjemme. Men jeg kunne ikke dra uten å skrive deg.
Du erter meg for å være hjemmekjær.
Men jeg tror du ville vært stolt om du så meg her.
-Kimchi! -Kimchi!
Alt mamma fortalte meg er sant.
Korea er over alle forventninger.
Vi har løpt rundt nonstop, for å prøve å se og gjøre
og spise alt før skoleferien er over.
Vi har det kjempegøy sammen.
Men pappa har kanskje den beste turen av alle.
Hei, jenter, jeg tror jeg vil fri til Trina.
Herregud, pappa!
Dette var en del av min mesterplan, så bare hyggelig!
Men det beste er å være sammen med søstrene mine.
Dette klarer vi.
Sannheten er at jeg knapt har hatt tid til å savne deg.
Tuller. Jeg savner deg som en gal. Jeg håper jeg kommer inn på Stanford,
så vi aldri vil være så langt fra hverandre igjen.
Jeg elsker deg, Peter. For evig og alltid.
Som en dvelende fjert, eller nei, et blåmerke som aldri leges.
Kitty.
Dette er litt dramatisk, selv for deg.
Gurimalla. Sjekk disse muffinsene.
Jeg har knapt snakket med han denne uka.
Herregud. Så grusomt!
Blir hun slemmere med alderen?
-Og mer påståelig. -Takk.
Jeg er glad for at dere begge går på Stanford neste år,
for du fikser ikke langdistanse-greia.
Ikke si sånt. Jeg har ikke fått svar.
Vent til du hører fra alle collegene før du bestemmer deg.
Peter skal spille lacrosse. Det er en bra skole.
Ok.
STOLTHET OG FORDOM
AKKURAT STÅTT OPP, RING MEG! STANFORD-OMVISNINGEN VAR UTROLIG
PS SØKNADSSVAR DENNE UKA KANSKJE
Hei, Covey.
Hei!
-Fikk du bildene jeg sendte? -Ja.
Men jeg åpnet dem ikke. Det bringer ulykke å se campus før opptak.
Du skal ikke gifte deg med Stanford.
Kan ikke være for forsiktig. Hvordan var besøket?
Utrolig. Campusen er kjempestor, og bare vent til du ser biblioteket.
Gikk du på biblioteket?
Noen ganger leser jeg bøker uten bilder.
Lacrosselaget er tøft. Vet ikke om jeg starter til høsten.
Du hadde ikke fått stipend om du ikke var god nok.
-College er ikke som videregående. -Det regner jeg med.
Hva med deg? Hvordan er fremtiden?
Du er 16 timer foran. Fortell om fredag. Jeg skal ikke forstyrre tidslinjen.
Den er turistaktig først, og så blir den veldig gøy.
Du kjøper gaver til en du elsker, og er du heldig, spiser du smultringer.
Det var én ting. En jente kom bort til meg og snakket koreansk.
De ser meg og tror jeg forstår, men det gjør jeg ikke.
Jeg passer ikke inn.
Jeg skulle ønske at mamma var her for å lære meg.
Vedder på at Stanford tilbyr koreansk. Vi kan ta det sammen.
Gleder meg til å se deg.
Jeg må på trening.
Skal dere til låsene ved Seoultårnet?
Ja. I morgen tidlig.
Håper du finner den.
Om to dager skal jeg takle deg og overøse deg med kyss og gaver.
Jeg elsker deg.
Elsker deg også.
Helt siden Peter og jeg planla å gå på Stanford sammen,
venter jeg på at fremtiden vår skal begynne.
Den perfekte skolen. Han spiller lacrosse. Jeg studerer litteratur.
Best av alt er at vi ikke blir et av de parene som slår opp
på grunn av college.
Jeg må bare komme inn først.
SØKNADSSTATUS: GODKJENT
SOLGT
SØKNADSSTATUS: BEHANDLES
Jeg tror ventingen vil ta livet av meg.
-Så høyt! -Så kult!
-Hvor mange etasjer? -Det er 130.
Vi må finne låsen.
Moren deres dro hit etter at vi ble sammen og skrev et ønske på en av disse låsene,
men hun sa aldri hva det sto.
Vi skal finne den.
Hun var noe helt for seg selv.
Her er det.
La oss finne den.
Dere.
Hva står det?
"For resten av livet."
Hun fikk ønsket sitt oppfylt.
FOR RESTEN AV LIVET
Så vakkert.
-La meg få et bilde av dere på samme sted. -Nei, pappa, du må være med.
Jeg skal spørre noen.
-Ok. -Unnskyld meg.
Hei.
Kan du ta bilde av oss?
-Takk. -Takk.
Bare hyggelig.
-Du snakker engelsk. -Du òg. Vi har mye til felles.
-Dae. -Katherine.
Det er ikke navnet mitt. Kitty. Ingen kaller meg Katherine.
Kall meg Kitty. Du kan kalle meg hva som helst.
-Kitty. Ja. -Ja da.
Katherine Song Covey har oppdaget gutter. Stakkars dem.
STILLEHAVET
Noen? Takk.
Jeg skal hjelpe Trina med koffertene.
-Gå inn uten meg. -Det er én koffert. Jeg har den.
La meg hjelpe deg.
-Ha det, Tri. -Ha det, damer.
-Ses om litt. -Hvil dere.
Imponert over at du tok dem.
Hei, Covey!
Peter!
VELKOMMEN HJEM
Jeg savnet deg også. Spesielt da jeg laget det skiltet.
Du må planlegge avstanden bedre, men jeg setter pris på glitteret.
Hun liker glitteret.
-Jeg savnet deg. -Jeg savnet deg mer.
-Hei. -Hei.
Figursokker!
Ja da! Takk.
Ikke lett å finne i din størrelse.
Nei! Stopp ellers får du ikke din siste gave.
Ja!
Jeg kjøpte den ved Seoultårnet. En dag kan vi dra å henge den.
Jeg elsker den.
Skal dere ikke kline under filmen?
Jeg får ikke engang snakke under filmen.
Det er fordi jeg vil at du skal se på den.
Min tur, og vi skal se Alle elsker Lloyd.
I én scene sitter John Cusack under vinduet.
-Han holder en boombox… -Greit. Vi skjønner.
Jeg har et veldig viktig spørsmål til deg, Peter.
Hva er den beste SMS-en du har fått fra ei jente?
-Unnskyld, hva? -Kitty møtte en gutt.
-Kit… Hva? -Mhm!
-Han er fra Korea. -Hva heter han?
Dae. Dette er første gang jeg kontakter ham.
Det må være minneverdig.
Spør Lara Jean. Hun er kjærlighetsbrevenes dronning.
Jeg sa "minneverdig", ikke "teit".
Greit. Jeg lover å trene deg i flørting
hvis du lover å lære meg å flette Lara Jeans hår.
Du vil aldri mestre fransk flette.
Jeg er en mester på fransk.
Dere er motbydelige.
Å ja. Fordi vi er flinke til å kysse.
Kitty møtte en gutt. Det er sprøtt.
De møttes ved kjærlighetslåsene. Bra "meet-cute".
-Hva er det? -Har du ikke lært noe av rom-coms?
Gjør alltid storslåtte gester. Det er greit å avbryte et bryllup…
Et "meet-cute" er når et par møtes for første gang.
Alltid søtt, og slik vet du at de ender opp sammen.
Skulle ønske vi hadde et meet-cute.
Du hev deg over meg på idrettsbanen. Det var ganske søtt.
Det teller ikke, for vi kjente hverandre.
Vi har ingen sang, intet jubileum, og vi husker ikke hvordan vi møttes.
Vi er et dårlig rom-com par.
Jeg husker da vi møttes.
-Det gjør du ikke. -Jo. Husker du ikke da vi møttes?
-Nå er jeg fornærmet. -Hvordan møttes vi?
-Du fortjener ikke å vite det. -Løgner.
Kalte du meg en løgner? Kile…
-Hvem var det? -Det var bare faren min.
Han må ha hørt om Stanford og vil ta meg med ut for å feire.
Jøss. Det er stort, Peter. Skal du gjøre det?
-Nei. -Kanskje han er stolt av deg.
Kanskje. Men det har han ikke rett til. Det var ikke hans fortjeneste.
Visste du… at du smiler i søvne?
Hva er klokka?
Det er snart innetid.
Vent, hva?
Du må dra.
Hva om jeg blir?
Da dreper pappa deg.
Nei da.
Men han vil se veldig skuffet ut, som er mye verre.
Vet du hva jeg gleder meg mest til med college?
Å aldri måtte si god natt.
-God natt. Ja. -Ja.
I filmer handler kjærlighet om de store øyeblikkene.
Store taler foran alle, "gift deg med meg" på storskjermen.
Men kanskje handler kjærlighet om øyeblikkene
når du tror ingen ser på.
Bra for dr. Covey. Trina er kul og fin.
-Tok du med kvisekremen? -Ja.
Du er en snupp, LJ. Har du hørt noe fra Stanford?
Nei, og jeg dør snart.
I gamle dager pleide svar å komme i posten.
Så grusomt hvis jeg ikke kommer inn.
Det gjør du, ellers tar du et friår og jobber med meg i Costa Rica.
Hvilke andre skoler venter du på svar fra, LJ?
Berkeley, UCLA og NYU, men jeg søkte bare fordi Margot er der.
Hun sa at jeg som voksen måtte søke på en østkystskole.
Hun tar ikke feil.
Å, hva skjer der borte?
SKOLEBALL?
Molly Marshall, vil du gå på ball med meg?
Ja, selvsagt. Ja!
-Ja! -Hun sa ja!
Da snakker vi.
Vet du hvem som liker ball? Lemen.
Med sine fancy kjoler og mani- og pedikyrer og utføninger.
Du får utføninger. Jeg så deg på date med Trevor.
-Jeg trodde det var slutt igjen. -Det er det. Vi bare henger.
Vi er ikke sammen.
Ikke alt som er populært er teit, Christine.
-Noen ting er populære fordi de er kule. -LJ, du avgjør. Ball, ja eller nei?
Spiller ingen rolle hva hun syns.
Peter blir ballkonge. Hun må gå.
Jeg hørte du dro til Korea i skoleferien.
-Så kult. Du har jo alltid villet dra. -Ja, det var det.
Hva er det?
Hun er fortsatt den verste, sant?
Ja til skoleball.
-Bare én. -Ikke ta kjeksen til kjæresten min.
Hvordan får jeg Chris med på ball?
Sørg for at ingen andre går.
Gjør du et ball-frieri er det slutt.
Så vi har noe som kan avsluttes.
Har dere tillatelsene for avgangsturen til New York?
-New York! -Så ansvarlig du er. Min ligger i skapet.
-Takk. -Vær så god.
Dette er dine beste kjeks.
For sprø. Vi må til Levain i New York. De har verdens beste kjeks.
Greit. Forresten, jeg delte et album med deg på Spotify.
Det er What's the Story Morning Glory av Oasis.
-Vi trenger en sang. -Ikke fra et 90-talls album.
-Har du hørt Oasis? -Ikke med vilje.
Si fra når du har det.
-Ok. -Vil du ha kjeks?
Vi har vært gift før. Vi vil ikke gjøre noe stort.
Jo, det må dere. Det tok pappa lang tid å finne noen som spiser maten hans
og ser på dokumentarer.
Lang tid.
La oss ha det her.
En stor grillfest skråstrek bryllup i hagen. Du kan lage desserter.
Strålende idé, elskling!
En strålende idé.
Kan jeg være brudepike?
-Du kan ikke spørre. -Hvorfor?
Jo da. Det ville vært en ære å ha dere som brudepiker.
Og vi bare må ha en stjerneskudd-avskjed.
Vi kan ha stjerneskudd.
Ja!
Ok, fargevalg.
Neon limegrønn.
Veto. Mat.
-Nuggets. -Ja.
-Seriøst? -Nei.
DIN SØKNADSSTATUS ER BLITT OPPDATERT
-Går det bra? -Hæ?
-Går det bra? -Jepp.
Jeg kom bare på at det er noe jeg må ordne.
Så da gjør jeg det…
Henry! Går det bra?
Det gikk bra.
Fortsett.
Har hun det bra?
-Du blir vant til det. -Jeg ble aldri det.
Du virker ganske vant til det.
OPPDATER STATUS
OPPDATERT
Dette ordner seg.
Uansett hva som skjer, vil det ordne seg. Alt er i orden.
Alt er fullstendig…
DESSVERRE
KAN VI IKKE TILBY DEG PLASS
…ødelagt.
Ikke vær så dramatisk.
Alle de sikre skolene dine er en kjøretur unna Stanford.
-Dae og jeg er lengre unna og det funker. -Vi hadde en plan.
Vi skulle holde hender mens vi syklet,
benflørte på biblioteket og gå med hatter på fotballkamp.
-Du liker ikke fotball engang. -Det er ikke poenget, Kitty.
Det ordner seg, LJ. Du og Peter finner ut av dette.
-Er alt i orden? -Nei. Lara Jean kom ikke inn på Stanford.
-Kitty! -La meg snakke med henne.
Hei, LJ. Jeg er lei for det.
Du ville ikke at jeg skulle gå der uansett.
Det er ikke sant. Jeg ville at du skulle holde mulighetene åpne.
NYU har et 12-etasjers bibliotek.
Ikke bruk denne nedturen til å skryte av NYU.
Jeg bare nevner det.
Stanford er ikke det eneste colleget i verden.
Jeg endte uventet opp i Skottland,
og det kjennes ikke slik nå, men dette kan være bra for deg.
Tvinge deg til å se verden.
Jeg er ikke som deg. Jeg vil være nær familien.
Mente det ikke sånn.
Det går bra. Jeg må legge meg. Jeg har en prøve i morgen.
Jeg går nå.
Hva skal jeg si til Peter?
Vennen?
Jeg vet det.
-Jeg kom inn! -Du tuller.
Herregud, mamma!
Du tuller!
-Du kom inn! -Nei!
Jeg kom inn på Stanford!
Det er rart å bruke så mye tid på å ønske seg noe
og så er det plutselig over.
SÅ??? KOM DU INN???
"En anerkjent universell sannhet er
at forhold på videregående aldri varer lenge på college."
Ja, alle vet det. Bare se på Josh og Margot.
-Vi er ikke som dem. -Så hva er du redd for?
BEKLAGER DET I STAD. FORTSATT VENNER?
Kanskje vi varer til jul eller slutten på første semester, men… fire år?
Du gjør det verre. Gå vekk.
SÅ KLART. GLAD I DEG.
FACETIME-ANROP
Svarte.
AVSLÅ
Glatt, Covey. Veldig glatt.
Peter, hei. Ja. Så morsom historie om den meldingen.
Den var til Margot, men selv om jeg ikke kom inn på Stanford,
kan jeg komme inn på Berkeley eller UCLA,
som bare er noen timer unna med bil,
som jeg prøver å unngå å kjøre. Herregud.
Å nei.
Hva gjør du, Peter?
Jeg feirer din første kveld som en cardinal. Kom igjen.
-Gratulerer! -Kan du skru ned? For jeg må si deg…
Vi kan snakke om det etter at vi har spist pannekaker.
Jeg spanderer. Kom igjen.
-Inn i bilen. -Må jeg gå med hatten?
Ja. Du må representere Treet.
Du må frykte Treet. Det er sånn det funker.
I kveld feirer vi.
Kjæresten min kom inn på Stanford University i dag.
Gratulerer.
Du gleder deg sikkert veldig. Hva studerer du?
Spiller ingen…
Kom igjen, si det. Bare si det til henne.
Engelsk litteratur.
Folk velger det som hovedfag når de ikke vet hva de vil gjøre i livet,
men det er faktisk det jeg vil, så…
Det beste er at vi begge kom inn,
så vi skal gå der sammen.
Et sikkert tegn på at vi er ment for hverandre.
Jeg er glad på deres vegne.
Tror du at vi kan få jordbærpannekaker og…
To gafler.
Skal bli.
Er det alt?
Jeg er ikke så sulten, så… Peter, jeg må fortelle deg noe.
Jeg ba ikke om pisket krem.
Vent litt. Straks tilbake. Jeg lover. Straks tilbake.
SKOLEBALL?
Husker du første gang vi var her? Etter Gregs fest.
Vår første offentlige opptreden som et liksom-par.
Du hadde på deg den blå jakken og lille kjolen,
du fant deg ikke i noe av dritten min.
Og da visste jeg at jeg var forelsket i deg.
Så jeg kunne ikke tenke meg et bedre sted å spørre
det jeg vil spørre deg om.
Hvis du ikke har skjønt det.
Lara Jean Song Covey,
vil du gå på ball med meg?
Ja, selvsagt.
Og så…
-Hva var det du ville snakke om? -Å ja. Altså…
Jeg vet hvordan vi kan velge sang.
-Gjør du? -Ja.
Velg et tilfeldig tall, og det som spiller er sangen. Det er skjebnen.
Har jeg en mynt?
-Én mynt. -Greit.
-Velger jeg? -Ja.
C tjue…
-Seks. C 26. -Ok.
-Jeg tror vi leter videre. -Det er en god idé.
Nei!
Elskling, ikke glem at vi skal møte matleverandøren klokka sju.
Jeg kommer. Med mindre vi får inn et livmorfremfall.
De sa at at legefruelivet ikke ville være glamorøst.
Hei, Lara Jean, hvorfor er du ikke på skolen i dag?
Kyssesyken eller dysenteri. Det som er mest smittsomt.
Kyssesyken er mer smittsom. Hjemme klokka sju.
Elsker deg!
-Hva ser du på? -Romeo og Julie.
Tragisk romanse før åtte om morgenen. Må være noe alvorlig.
Jeg fortalte ikke Peter om Stanford.
Han var så glad, og jeg ville ikke knuse ham.
Tier jeg, er det ikke virkelig ennå.
Ja, det skjønner jeg.
Å være stemor er nytt for meg,
men jeg tror ikke at et forhold er gyldig sykefravær.
Jeg er ikke stolt av det, om det gjør det bedre.
Det hjelper.
Kan jeg foreslå noe?
Du er bare avgangselev ett år på videregående,
og hvis du bare bekymrer deg for deg og Peter,
vil du gå glipp av hele greia.
Du har en deilig kjæreste. Gå og nyt ham.
Ikke… Ikke nyt…
Offentlig med is og holde hender er bra.
-Ikke skriv melding mens du kjører. -Du kler å være stemor.
-Takk. -Men jeg skal si til pappa hva du sa.
Du får smake kniven.
-UC Berkeley tvitret. -Herregud.
Dette klarer vi.
-Nei. -Kom igjen!
Her er passordene.
-Vil ikke du gjøre det? -Nei. Jeg bringer ulykke.
-Gi meg den. -Ok.
Vel?
Hun kom inn. Du kom inn!
Kom jeg inn? Hvor? Vis meg! Nei!
Gurimalla!
Det er ikke Stanford, men Berkeley er en time unna.
Det er omtrent som å gå på college sammen.
Du la igjen denne nede. College-passordene dine.
Du er ansvarlig for alle søknadsvarene.
Seriøst? Kult!
Hei, Kitty. På en skala fra én til ti, hvor mye vil du savne meg neste år?
-For tidlig å snakke om det. -Bare vær ærlig.
Jeg vet ikke, en firer?
En firer? Du sa til Margot at du ville savne henne en 6,9.
Ja. Jeg var et barn da, og hun er snillere enn deg.
Du kan late som du savner meg. Det ville vært snilt. Og…
AVGANGSKLASSETUR
STOLTHET OG FORDOM
-Er disse søte? -Hvorfor ser jeg på dem?
De er pendlersko. New Yorkere bruker dem til og fra jobb. Jeg vil se ut som dem.
Du vil se ut som en turist som leste om det på Google.
Bra at jeg ikke sa noe til Peter med en gang.
Når jeg endelig sier det, blir det mye enklere.
Du bør gi Peter et bilde av deg som han kan ha på rommet på Stanford.
Ja! Et boudoir-bilde.
Chris, nei.
Hvorfor ikke? De er stilige.
Fordi jeg er 17,
så jeg kan ikke ta et boudoir-bilde. Og Peter har aldri sett meg naken.
Så du går alltid med T-skjorte, eller har det mørkt eller…
Nei, vi har ikke…
Vi langstekes på lav varme, ok? Vi er som bringe.
Bringen er ferdigstekt, søster, så rydd av bordet,
hell på litt saus og kjør på!
Ekkelt.
Syns du? Det høres deilig ut.
Herregud. Christine, pakket du hele skapet?
Jeg er ingen fan av håndbagasje. Hvorfor begrense seg?
Så ingen sliter skuldersenen. La oss dra.
Vi skal se fantastiske ut i New York.
Denne bussen er full. Gå rett frem.
-Hvorfor bærer du en kiste til New York? -Fordi jeg er død inni.
-Full av vitser på morgenen, hva? -Alltid.
-Ok. Sett den ned. -Ok.
Overkompenserer vi igjen, Chrissy?
Greit. Nå eller aldri.
-Klar til å snakke med Kavinsky? -Nei.
Nei, jeg venter. Sier det når vi er fremme.
Bra tenkt. Du vil ikke sitte på et fly med han om det går dårlig.
Tror du det vil gå dårlig?
Greit, neste stopp er New York City!
Fy flate!
-Her kommer vi. -Pent.
New York City.
Er det Freedom Tower?
-Jeg kan ikke se toppen. -Dette er sprøtt.
-Chrysler! -Chrysler!
-Radio City! -Herregud!
Times Square. Dette stedet er enormt.
-Jeg kunne aldri kjøre her. -LJ. Se. Biblioteket.
Vakkert.
Vi er fremme. Vi er her.
Vi prøver. Beklager.
Vi er nesten framme.
Vi klarte det!
Løft med beina, mine damer.
-Hent nøkkelen. -Jeg går!
Ha det.
Agent Covey.
-Hva skjer? -Ikke se på meg.
Ditt oppdrag, om du velger å akseptere det,
er å møte meg i lobbyen klokka 21.00.
Vi skal på byen.
-Hvor skal vi? -Ikke se på meg.
Den informasjonen er hemmelig.
Må vi ikke bli på rommene våre?
Opplysninger tyder på at anstandene vil drikke seg dritings i hotellbaren,
som gir oss fri bane.
-Godtar du oppdraget? -Det gjør jeg.
Veldig bra. Vi ses klokka 21.00.
-Klart? -Klart.
Kom igjen.
Hva er det?
Kom igjen!
Kom! Kom igjen!
Vi hørte på åtte timer med musikk uten å finne noe.
Kanskje vi ikke kan velge sangen.
Kanskje sangen må velge oss. Som et riktig øyeblikk eller noe.
Enig, men jeg har ikke hastverk. Vi har collegetiden til å finne ut av det.
Jeg kom ikke inn på Stanford.
Hva?
Meldingen jeg sendte var ment for Margot.
-Den handlet om noe annet. -Jeg forstår ikke.
Vi skal ikke på college sammen. Jeg fikk avslag.
Jeg kom inn på Berkeley, og jeg vet det ikke var planen,
men det er en time unna og jeg skal øve på å kjøre…
Stopp.
Går det bra?
-Jeg ville det skulle ordne seg for oss. -Slutt.
Dette er ikke din feil. Ok? I det hele tatt.
Tull at du ikke kom inn. Du er smartere enn meg.
Ja. Ikke "ja", men du jobbet hardt for å komme inn, så…
Men vi skal ikke på college sammen.
Vent…
Bare overfør etter første året.
Hva?
Det går bra. Du er en time unna. Hva så?
Vi kan se hverandre i helgene,
og så overfører du til Stanford etter første året.
-Seriøst? Tror du vi kan få det til? -Ja, 100 %.
Ett hundre prosent.
Greit.
Dette klarer vi.
Får jeg beholde trehatten?
Ja, men hold tett om det. Stanford og Berkeley er rivaler.
Vi vil være collegets Romeo og Julie,
men minus giften og mordgreiene, men det er veldig spennende.
Ja!
-Du hadde helt hetta. Hvorfor? -Jeg var redd.
Peter.
Hallo. Jeg snurrer deg!
-God morgen. -God morgen.
-Vi er i New York. -Jeg vet det. Det er spennende.
-God morgen, turtelduer. -God morgen.
-Hvor er anstandene? -Ikke her ennå.
-Nødt eller sannhet mens vi venter? -Ja.
Greit, Chris. Nødt eller sannhet?
Nødt, selvsagt.
Greit. Du er nødt til å gå på skoleballet med Trevor.
Hva sier du, Chrissy? Du trekker deg ikke, eller?
Du bør sove lett, Lucas.
-Ingen årsak. -Ok, hør etter.
Hitover, dere!
Vi skal dele oss i tre grupper i dag.
Etternavn A til I, J til P og R til Z.
Og glem det, ingen bytting av grupper. Noen spørsmål?
-Ja. Kan vi bytte grupper? -Absolutt ikke.
-Hent tingene deres. Kom igjen! -Ja, men…
Tuller du? Vi kom helt hit og får ikke tilbringe dagen sammen?
Vi sender hverandre bilder. Trening til college.
-Ok. Kom igjen. -Ok.
SAVNER DEG!
Ok. Tre, to, en.
VERDENS BESTE KJEKS
Se på den!
Jeg elsker dette. Jeg er høyere med hatten.
Storforbruk på sitt beste.
Hvorfor kunne de ikke vise oss CBGB eller noe?
Vi har alle disse butikkene i Portland.
Over skuldra. Sånn…
-Fy søren. -Her.
Så vakkert.
Jeg gjør det.
Ikke. Nei!
Times Square!
-Bright lights… -Big City!
Bright lights, big city! Times Square!
-Glad vi gjorde dette sammen. -Sammen.
-Er det Gen? -Ja, hun har omvisning på campus i dag.
Hun kom inn på NYU.
Rart at du ikke visste det. Hun har sagt det til alle.
Er dette NYU?
-Vi er midt i byen. -Det er det det er kjent for.
Manhattan er campus. Søkte ikke du her?
Jo, men trodde aldri jeg ville ha lyst til å gå her.
Vi stikker før hun ser oss.
-For jeg orker ikke… -Chris? Lara Jean!
Genevieve! Hvordan er omvisningen du knapt har nevnt?
Det har vært fantastisk. Heather er avgangsstudent her.
-Lara Jean og kusinen min, Chris. -Hei, folkens.
Grattis med NYU. Visste ikke at de har sendt svar.
-Jo, denne uka. Venter du på svar? -Ja, men jeg skal på Berkeley.
-En flott skole. Grattis. -Takk.
Beklager, Chris. Du er nok forvirret. Det vi snakker om er college.
Det er et sted for folk som faktisk har en fremtid.
Folk som er på topp på videregående?
Vi bør gå.
Å ja. Heather tar meg med på en kul NYU-fest i kveld, så…
Dere kan komme.
-Gjerne. -Nei takk.
Seriøst, er det nå du bestemmer deg for å bli opprørsk?
-Vi kommer. -Ok.
Lev litt, Chrissy.
Det blir gøy.
Det blir gøy, og du sier alltid: "Du burde gå ut oftere. Gå på fester."
-Du burde gå på fester. -Jeg følger rådet ditt.
Ok, da går vi!
-Jeg går! -Vi går her.
Hei. Hva skjer?
-Kult. -Nye venner, vil dere feste?
Er det bare meg, eller er alle her 20 prosent deiligere enn normalt?
-Ja, minst. Se på disse guttene. -Fy flate.
Er du sikker på Berkeley? NYU scorer mange poeng i menn.
-Jeg har kjæreste, Chris. -Hva heter han?
Vil du være min Begynnelse, midt og slutt?
Vil du være min?
Fem år senere Jeg er fortsatt din
Ti år senere Jeg er fortsatt din
Femti år senere Jeg er fortsatt din
Begynnelse, midt og slutt
Peter, jeg fant sangen vår.
Vi er på en NYU-fest, og bandet spilte den.
Den er perfekt. Jeg sender deg en video.
-Skål. -Går det bra?
Hva? Ja.
Nei, jeg ringte kjæresten min, men fikk svareren hans.
Ja vel… Kult.
-Skal han gå på Berkeley også? -Stanford. Jeg ville gå, men kom ikke inn.
Kjipt. Beklager.
Vi skal få det til å fungere.
Absolutt. Helt sikkert!
Jeg forstår det. Jeg ville gå på college med noen også.
Hva skjedde?
Jeg besøkte NYU og forelsket meg i denne byen.
Jeg vet ikke.
Det var rart. Jeg følte at jeg var ment å være her.
Vi fant ut det beste for oss.
Gjengen din ser ut til å ha det gøy.
Ja, vet du, de hater hverandre.
Ikke i kveld.
-Vi må dra. -Nå, mens togene er tomme.
Snakker du om et nachspiel?
Rosa sofa. Anis eks vil ikke gi den tilbake.
Selv om den er min.
Så mens han er utenbys, tar vi den.
Hva?
Jeg går inn. Vent.
Unnskyld.
Ok. Jeg slipper den.
-Lavere. -Ok.
-Jeg fikser det.
Dørene lukkes.
Du fikk sofaen din.
Dette kan være oss en dag.
Jeg kan se det.
-Jeg er så svett. Jeg må dusje. -Jeg har ansiktsmasker.
-Fus på badekåpa. -Covey.
Hei, Peter. Hva gjør du oppe?
Ventet på deg. Du svarte aldri. Jeg var bekymret.
Det er en lang historie. Vi ses på rommet.
Ser jeg syner? Kommer de overens?
Forsiktig. De er lettskremte. Hvordan var dagen din?
Bedre nå. Jeg savnet deg. Vi går på rommet mitt.
Savnet deg også. Så du videoen jeg sendte?
Ja. Det var en kul sang, men jeg var ikke der for den.
Jeg synes jeg burde være der når vi velger sangen vår.
Ja, men det var det øyeblikket. Jeg følte det.
Vi kan alltids komme tilbake til den.
Hvordan var verdens beste kjeks?
Jeg vet ikke, Margot. Jeg forventet ikke å bli så overrasket.
Jeg visste at Tri flyttet inn i helgen. Hun bor jo nesten her uansett.
Det er som om verden beveger seg under føttene mine
når jeg vil at den skal stå stille.
-Det føles rart. -Det er rart.
Mamma er over hele huset, nå føles det som om hun blir slettet.
-Er du sint for at de skal gifte seg? -Nei, jeg så det bare ikke for meg.
Men…
…det er ganske fint, sant?
Pappa har noen.
Selv om den noen eier en hodegavl i blå fløyel.
Ikke snakk om senga deres.
Jeg er lei for det jeg sa om at du drar.
Det går bra. Jeg burde ikke ha presset deg om New York.
Nei, du hadde rett. Jeg elsket det.
-Gjorde du? -Ja, jeg mener…
Jeg trodde jeg ville hate det, eller føle meg overveldet,
men jeg kan se for meg å bo der.
Ikke rart så mange bøker er lagt dit. Det er en historie overalt.
NYU har et fantastisk litteraturprogram der ekte forfattere foreleser.
Jeg kan være praktikant hos et forlag, som er…
Det spiller ingen rolle, for jeg kom sikkert ikke inn, så…
LJ, college handler om mer enn bare geografi.
Jeg vet det.
Men Berkeley er en bra skole, og jeg kan overføre til Stanford.
Nå som vi har en ny plan, kan alt gå tilbake til det normale.
Sørg for at det er det du vil.
Det er det jeg vil. Ikke vær redd.
Niks.
Hei.
-Hva med gokart? -Sånn generelt eller…
For Peter og meg.
-Fast and Furious er favorittfilmen hans. -Gokarter er ingen av delene.
Hva med sånn innendørs fallskjermhopp, som i Mission Impossible eller James Bond?
Såpelaging.
Fight Club.
Hva skjer?
Jeg planlegger en date. Den må være morsom og normal.
Syns du er normalt å lære Peter Kavinsky å lage såpe?
Kanskje jeg burde gi ham alle tre valgene og la ham velge.
Men ikke såpelaging?
Absolutt ikke.
Heng den tilbake.
Greit, Covey. Hvor skal vi?
Utmerket spørsmål, Peter.
Noe jeg spurte meg selv mens jeg planla denne kvelden.
Hva er den perfekte daten for min perfekte kjæreste?
Dude… vi drar og bowler.
Siterte du Den store Lebowski?
Ja.
-Klar? -Ja.
Kom igjen!
Du er søt. Kom igjen!
Vent. Men jeg…
-Jeg henger dette på hybelen. -Tenk om jeg vil ha det?
-Synd for deg. -Peter.
Pappa.
Du må være Laura. Jeg har hørt mye om deg.
-Lara Jean, pappa. -Det går bra.
Nei. Du er faren min. Du burde vite hva kjæresten min heter.
-Beklager, Lara Jean. Hyggelig å møte deg. -Deg også.
Har du tenkt på middag?
Jeg er veldig opptatt nå.
-Jeg trener mye for college. -Du må jo spise, sant?
Vi drar på biffrestauranten du elsker. Med de store knivene.
Du, pappa, de var store da jeg var fem.
Uansett, jeg vil gjerne se deg før du drar.
Vil du bowle med oss? Vi har nettopp startet.
Nei, det går bra, men takk. Vi må løpe.
Men takk. Ha det gøy med familien.
Ok.
Jeg kan bli med deg.
Nei. Han kan ikke forlate oss, og så er alt bare greit igjen.
Det gjør det ikke greit.
Det vil aldri være greit, men det kan være noe.
Synes du at jeg bør gå?
Jeg tror at om jeg hadde hatt
en sjanse til å tilbringe én natt til med mamma, ville jeg tatt den.
Det er noe annet, LJ.
Moren din forlot deg ikke, ikke frivillig.
Det er ikke enklere.
Du tenker på moren din og savner henne. Jeg tenker på faren min og hater han.
Og jeg savner han. Så hater jeg at jeg savner han.
Du.
Det fins ikke noe verre enn å ikke føle seg valgt.
Jeg velger deg, Peter Kavinsky.
Jeg velger deg også.
Jeg vet ikke hva jeg skulle gjort uten deg.
-Jeg elsker pannekyssene dine. -Gjør du?
-Selv om jeg kliner leppestift på deg? -Du markerer meg som din.
-Liker du skjorta di? -Jeg skal bruke den på skolen.
-Nei, tuller du? -Definitivt ikke. Det skjer ikke.
Det lukter godt her inne.
Jeg tester bryllupskakeoppskriftene.
Nå er det nok. Jeg skal slå opp.
-Med hvem? -Hvem tror du, pappa?
Dae. Han hater Harry Potter.
Han sa, og jeg siterer: "Den er så dum."
Hvordan kan jeg ha en kjæreste som syns
at vår tids største litterære prestasjon er dum?
Vennen, det er greit å ha ulike meninger i et forhold.
Hvis dere tenker det samme om alt, vil du aldri vokse.
-Så jeg burde prøve å forandre ham. -Det er ikke det jeg sier.
Kitty, hva er dette?
Du kom inn på NYU.
Og du sa ikke ifra?
Du skal jo gå på Berkeley.
Nei, du får ikke være sint på meg, for jeg har kjærlighetssorg.
Hva er det?
Du kom inn på NYU. Tuller du?
Bra jobba, vennen.
Så kult.
KREATIV SKRIVING
KJÆRE LARA JEAN …ER TATT OPP TIL NYU
DET ER DIN BY NÅ
DU KLARTE DET
HEI
JEG KOM INN PÅ NYU!
GRATTIS, COVEY! 2 AV 3!
Vet du hva det beste er med at du kom inn på Berkeley?
Vi kan møtes i San Francisco i helgene og utforske byen.
Det kunne vi ikke ha gjort om begge gikk på Stanford.
Vi kan dra til Golden Gate-parken, Muir Woods, Fisherman's Wharf.
Vi skal prøve all surdeigsbakst som byen har å by på.
Hører du etter?
Covey, hører du på etter?
Jeg sa at vi må gå til Tartine-bakeriet når vi er i San Francisco.
De har byens beste kjeks.
Å ja. Beklager.
Det er ikke mange romanser som er lagt til San Francisco.
Du har The Wedding Planner og Ungkaren, men det er det.
New York har alle de store. Du har mail, Da han møtte henne,
Annie Hall, Serendipity. Det er ingen konkurranse.
Jeg visste ikke at det var en konkurranse.
Det er ikke det. Jeg bare tenkte.
-Jeg skal denne veien. -Ok.
Ha det.
1 DAG 18 TIMER
Jeg kan ikke bestemme meg. Marineblå matcher Peters smoking bedre,
men jeg vil ikke skuffe ham.
Er den rosa mer meg?
Vil jeg angre hvis jeg ikke bruker den? Vil jeg se tilbake om to, ti eller 20 år
og lure på om jeg valgte feil?
Hvordan vet jeg hvilket valg vil gjøre meg lykkeligere i fremtiden?
-Hva feiler det deg? -Hva? Ingenting. Hvorfor?
Limousin eller ikke limousin?
Det er spørsmålet.
Er det?
Kavinsky vil være festbrems og holde lav profil,
men vi får bare ett ball.
Det er derfor jeg ikke vil gå.
Hold et skoleball i en stygg hotellballsal,
og alle vil gjøre det lille ekstra.
Så ja til limoen.
Soltaket og UV-lys…
Hei, Gen. Kan vi snakke sammen?
-Ja. Vi snakkes. -Ok.
-Så søte sko. Jeg liker dem. -Takk.
Hva skjer?
Jeg kom inn på NYU.
Hva? Så fantastisk.
Ikke sant?
Jo, det er det, men… burde jeg gå der?
Hvorfor spør du meg om det?
Jeg vet ikke hva jeg vil, og jeg tenkte at du skal jo gå der…
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva du burde gjøre,
men jeg vet hvordan du så på New York.
Kjærlighet ved første blikk.
Hvis du bestemmer deg for å gå på NYU, bare si ifra.
Sover du fortsatt ikke?
Jeg tenkte jeg kunne øve på bryllupskaka.
Mintsjokolade til deg. Vaniljesmørkrem til Tri.
Det høres mye ut. Hvorfor baker du ikke kjeks?
-Det er spesialiteten din. -Jeg har ikke perfeksjonert oppskriften.
Tror du at du og Tri ville vært sammen
om dere ikke bodde så nære, eller er det en del av det?
Ja. Det var vel det, men nærhet er ikke det viktigste.
Rom er også viktig, og et godt forhold har begge deler.
Fire hundre og åtti mil er kanskje for mye rom.
Ikke hvis det er det du vil.
Hør her, Lara Jean, du må være tro mot deg selv.
Ok? Du kan ikke redde forholdet ved å ikke vokse.
Hva er det?
Jeg ødela kakerøra. Nå blir det som kjeksdeig.
Jeg liker den.
Har du nok sirup? Smør?
Du trenger mer pisket krem.
-Joan, kan vi få mer pisket krem? -Ja visst.
Jeg vurderer å gå på NYU.
Hva mener du med det?
Jeg vil gå på NYU.
Det er ikke det vi planla, men de har et flott litteraturprogram,
og jeg føler at jeg hører til der, Peter.
Jeg er redd jeg kommer til å angre hvis jeg ikke går der.
Si noe.
Jeg vet ikke hva jeg skal si. Det var uventet.
Det er langt unna. Det er veldig langt unna.
Men det er bare et år.
Vi fikser alt i et år, så…
Jeg vet ikke om jeg vil overføre.
Jeg tror jeg vil elske å være der, Peter. Ville ikke det være flott?
-Er ikke det poenget? -Vent, så…
Så det er det? Ikke mer Stanford.
Du skal gå på NYU?
Ja vel.
Det er din fremtid.
Ikke sant? Du må gjøre det beste for deg.
Jeg kan ikke si nei til Stanford. Du kan ikke si nei til NYU.
Vi har vel tatt valget.
-Vær så god. -Takk.
-Vil du snakke om det, eller? -Nei.
Det går bra.
Bø!
Du kommer deg bort herfra også.
Sarah Lawrence er to timers togtur unna byen.
Jeg kommer hver helg, og vi skal ut å danse og ha det gøy.
Jeg antar at han ikke tok det så bra.
Nei, han gjorde det, som føltes mye verre.
Dere finner ut av det. Ok? Dere er drømmeparet.
Hvis det er noen som kan klare langdistanse, er det deg og han.
Hei.
Hva skjer?
Gjør det minneverdig, romantisk, og ingen sitater fra berømte døde poeter.
Covey, årbøker er for folk du aldri vil se igjen.
Det er ikke sant.
De er for å huske hvor du var i dette øyeblikket av livet.
Så du trenger hjelp til å huske meg?
-Det er ikke… -Du.
Hvis det er viktig for deg, vil jeg signere den,
men du må skrive meg et originalt kjærlighetsbrev.
Originalt som på ungdomsskolen, mener jeg.
Du har allerede et sånt.
Da må du gjøre det minneverdig.
Norgesglass eller trebrikker?
Norgesglass er overvurdert, Tri.
-Hva? Hvorfor? Nei, jeg liker dem. -Det er ingen Mumford and Sons-konsert.
Så slemt.
-Ser du på baseball? -Hvem vinner?
Hvem bryr seg? Hvordan kan noen like dette?
Kitty lovte å se Dae sin favorittsport hvis han leste Harry Potter.
Ingen god byttehandel.
Har du bestemt farge på brudepikekjolene?
Vi må bestille dem.
Jeg skal ikke ha på kjole. Jeg skal ha smoking med joggesko.
-Hva sa du? -Hun sa det var greit.
Det stemmer.
-Nei. Vi tre burde matche. -Så flott, ta på smoking.
Du vil ødelegge hele looken.
Det er ikke ditt bryllup, så ikke prøv å styre alt
fordi du er redd for at du og Peter skal slå opp.
Kitty. Hvorfor sier du det?
Hva er det? Jeg har rett.
Kanskje, men det betyr ikke at det er greit å si det.
Det er fortsatt god tid til å trekke seg.
Aldri.
Kjære Peter…
PETERS OASIS-SPILLELISTE
Hvordan forteller jeg han at jeg kan dra 480 mil unna
og aldri la ham gå?
Kanskje det ikke er noe du kan si med ord.
SKOLEBALL
-Ingen får vite det om du har det gøy. -Det skjer ikke.
Jeg hater skoleball.
Det kan bli en stor kveld for deg. Hvis du vil.
Det er litt romantisk å miste jomfrudommen på ballet.
Hvis du er så teit.
Jeg vil ikke gjøre entré ned trappen.
Ingen annen vei ned.
Hva med vinduet?
-Skal du falle ut av vinduet? -Mulig.
Nei.
Kan dere snu dere? Dette er så flaut.
Aldri i verden, Chrissy.
-De er så… -Jeg vet.
Så fine de er.
Du er så… jøss.
Du er flott også.
-Det er du. -Takk.
Du er kjempefin. Knyttet du sløyfen selv?
-Du er som et maleri. -Slutt.
Men fortsett, er du snill.
Et stort maleri på et stort museum.
Som et Botticelli?
Som er pasta.
-Ikke? -Kom, dere.
La oss ta et bilde. Kom hit. Jenter i midten.
-Der, ja! -Si "cheese".
-Cheese! -Ta et tullete et.
Bytt partnere.
-Jeg har ikke tenkt å ha et gøy. -Nei, absolutt ikke.
La oss ha den verste kvelden noensinne.
-Bra? Kult. -Greit. Jeg trodde vi skulle… Takk.
-Hva? -Danser du, Mr. Kavinsky?
-Ikke hvis jeg ikke må. -Kom.
Hvor er alle?
Se, der er de. Gå! Jeg følger etter.
Kom hit, alle sammen.
Er dere klare til å krone ballets konge og dronning?
Vinnerne, etter avstemming,
er Peter Kavinsky og Emily Nussbaum!
Gratulerer til alle som var nominert.
Kan dere gå av gulvet?
Kongen og dronningen får sin første dans.
Jeg visste da jeg bestemte meg for NYU at avstanden ville være vanskelig,
men jeg forventet ikke å føle det så fort.
Vi har ikke dratt enda, og jeg savner ham allerede.
Hei, snuppa.
Hvordan er det å være på ballet med kongen?
Helt ærlig? Det er litt ensomt.
Det kan vi fikse.
Kom igjen.
Jeg sa jeg ikke danser hvis jeg ikke må,
men i kveld så må jeg.
Bedre?
Vel, vi klarte det.
Avgangsballet.
Vil du komme inn?
Det er snart innetid.
Jeg vet det.
Hva med din fars skuffede ansikt?
Enkelt. Ikke bli tatt.
-Jeg har noe til deg. -Å?
Lukk øynene.
Jeg fant ikke ordene til å fortelle deg det jeg ville i årboken,
så jeg vil vise deg det på en annen måte.
Du kan åpne øynene nå.
Hva er dette?
Fy flate.
Jøye meg.
Herregud, husker du denne prøven? Er dette alle sammen?
Jeg trodde du ville beholde dette.
Jeg vil at du skal ha det. Et minne om oss.
Takk.
Liker du det?
Jeg elsker det.
Du.
Er du sikker?
Jeg er sikker.
-Vil du ikke? -Jo da.
Jo, det vil jeg. Du aner ikke hvor mye jeg har tenkt på dette.
Så hva er i veien?
Jeg vet ikke. Noe føles ikke riktig.
Hvorfor nå, på ballkvelden?
Jeg vil føle meg nær deg.
Etter at jeg fortalte deg om NYU har du vært veldig fjern.
Så du vil ha sex med meg fordi du føler deg usikker.
-Det var ikke det jeg mente. -Hva forventet du?
Du valgte å dra så langt unna meg som mulig.
Du valgte avstand.
Det er urettferdig.
Det er urettferdig at du later som om dette ordner seg.
Jeg tror vi begge vet hva 480 mil vil gjøre med oss.
-Nei. -Jo, det gjør vi.
Ellers hadde du ikke laget dette.
Et minne om oss? Særlig.
-Du sier farvel. -Det er ikke sant.
Alt jeg ønsker er å være med deg.
Så hvorfor går du ikke på Berkeley?
Fordi jeg forelsket meg i New York.
Det endrer ikke følelsene for deg. Vi kan få dette til å funke.
Nei.
Jeg vil ikke vente på at dette tar slutt om noen måneder eller noe.
-Ikke gjør dette. -La oss gjøre slutt.
Jeg elsker deg.
Tydeligvis ikke nok.
VIL DU AT JEG SKAL KOMME I BRYLLUPET?
JA
HVIS VI IKKE ER SAMMEN, ER DET BEDRE FOR PAPPA OM DU LAR VÆRE
OK. GRATULER FAREN DIN FRA MEG
Dette er ikke sunt.
-Og det der er? -Alle spiser følelsene sine.
Og dine har peanøttsmør og kjeks.
Pokker, LJ. Du har velsmakende følelser.
Kanskje jeg burde gå på Berkeley.
Nei. Du tok riktig avgjørelse, Lara Jean.
Så hvorfor føles det så ille?
Trevor. Jeg sa muligens ja til å date ham igjen på ballet i går.
Ikke ta helt av, det er bare til jeg drar til Costa Rica,
for jeg har planer, og jeg avviker ikke for en mann.
Jeg er glad på dine vegne. Jeg har alltid likt dere to sammen.
Det virker litt baklengs, ikke sant?
Jeg og Trevor blir sammen igjen, og du og Peter slår opp.
Vi er i den mørkeste tidslinjen.
Lara Jean, kan jeg komme inn?
Lara Jean er ikke her. Legg igjen en beskjed.
Hvem legger igjen beskjeder?
Hva vil du, Kitty?
Jeg glemte ikke å fortelle om NYU.
Jeg valgte å ikke gjøre det.
Hva? Hvorfor?
Jeg vet ikke.
Jeg var vel redd for at du skulle dra.
Jeg kommer til å savne deg en tolver, Lara Jean.
BRYLLUPET
-Margot! -Hei. Jøye meg. Hei!
Det er så godt å se deg.
Hør her, Margot.
Det må være rart å komme hjem til dette,
men ikke føl at jeg tar over huset deres.
Det er huset vårt nå,
og jeg har ikke sett pappa så lykkelig på lenge.
Takk.
Ok, så…
Det er sprøtt at jeg kan føle meg så trist og glad samtidig.
Kjærlighetshistorien min er over, men pappas og Trinas har nettopp begynt.
Det er vel det som skjer når du blir voksen.
Alt blir blandet sammen.
Peter.
Hei.
Hei. Jeg trodde jeg var tidlig ute. Er du sulten?
-Nei, ellers takk. -Sikker? Jeg spanderer.
Ja. Jeg er sikker. Takk.
Glad for at du ringte. Jeg trodde ikke du ville gjøre det.
Vel, du vet. Lara Jean syntes jeg burde, så…
Hadde dere det gøy på ball?
Kan vi la være?
Jeg orker ikke at du oppfører deg som om du vil være faren min.
Vil dere ha noe å drikke?
En kaffe, takk.
Nei takk, Joan.
Ok.
Jeg vet at det ikke holder å ringe eller å sende kort på bursdagen din.
Jeg prøver å fikse det.
To måneder før jeg drar på college?
Jeg vil være en del av livet ditt.
Da burde du kanskje vært til stede for det.
Fordi jeg gjorde alt uten deg, og jeg trenger deg fortsatt ikke.
Så beklager at vi ikke har et bånd.
Jeg forstår at du er sint.
Det ville jeg også vært.
Men du skal vite at…
…jeg ikke forlot deg.
Så hvorfor føles det sånn, pappa?
Fordi jeg dreit på draget.
Jeg prøvde ikke hardt nok.
Jeg skulle ha prøvd hardere å være faren din, men gjorde ikke det.
Hvis du elsker noen, er det det du gjør. Du prøver å gjøre alt du kan.
Jeg er glad i deg, Peter.
Du trenger ikke å bli her.
Takk.
Joan. Kan jeg få en kaffe også?
Ja visst.
Hva?
Du spanderer.
…så dere kan vokse sammen gjennom alle opp- og nedturer i livet?
Ja.
Vil du, Trina, ha Dan som din ektefelle?
Lover du å elske ham, verdsette ham og holde ham,
men ikke for hardt,
så dere kan vokse sammen i opp- og nedturer i livet?
Ja.
Da erklærer jeg dere med dette for å være rette ektefolk.
Mine damer og herrer, her har dere de nygifte,
Dan Covey og Trina Rothschild.
LARA JEANS KAKERØREKJEKS
Hei! Dere kom.
Jeg vil savne dette når jeg drar.
Søstrene mine…
…pappa,
Trina,
Chris.
Jeg sparer på ting.
Bevarer dem for alltid.
Glad i dere!
Jeg er lei for at Peter ikke kom i kveld.
Det er greit. Vi er jo ikke sammen.
-Glad i deg. -Glad i deg også.
Legg deg snart.
Ja da.
-Du også. -God natt.
Du glemte noe i teltet. Du burde hente det.
-Samme det. -Nei.
Hent det i kveld.
God natt, Lara Jean.
God natt.
ADLER VIDEREGÅENDE 2021
Kjære, Lara Jean.
Du ba meg skrive noe minneverdig, så her er det:
mitt minne om første gang vi møttes, eller som du kaller det, vårt "meet-cute".
Det var i sjette klasse. Du satt på raden foran meg,
og du hadde navnet ditt på ryggsekken med glitterbokstaver.
Rektor Cho ba deg opp på scenen for å motta en premie for null fravær,
og håret ditt satt seg fast i stolen.
Jeg hjalp deg med å løsne det, og du smilte til meg.
Hjertet slo salto i brystet mitt.
Visste ikke at hjerter kunne det.
Jeg ante ikke da at du ville bli den du er nå,
den viktigste personen i livet mitt.
Jeg er så heldig for at du valgte meg.
Vi har vært gjennom så mye sammen, Lara Jean,
og jeg burde aldri ha tvilt på at vi ville klare dette også.
Men jeg ble redd og såret deg.
Jeg er så lei for det.
Selvsagt bør du dra til New York. Du bør gjøre alt det du vil.
Jeg vil ikke være han som holder deg tilbake.
Jeg vil være han ved din side.
Det vil ikke bli lett,
men jeg vil gjøre alt som må til for at dette skal funke,
for det er det man gjør når man elsker noen.
Og dessuten, hvis vi skal være sammen for alltid,
er ikke fire år på college så viktig.
Hvis du er enig, tenk på dette som vår nye kontrakt.
Jeg vil elske deg Lara Jean, for evig og alltid.
Peter.
Hei.
Hva synes du om vår nye kontrakt?
Jeg elsker den.
Ja?
Så betyr det
at vi har en avtale?
Avtale.
Én siste ting.
Trodde ikke du likte denne sangen.
Jo da.
Vi måtte bare gjøre den vår.
-Vi har et meet-cute. -Selvsagt har vi et meet-cute.
Det er slik du vet at vi vil ende opp sammen.
God natt, Covey.
God natt, Kavinsky.
Lara Jean Covey.
Heia, LJ!
Gratulerer.
Christine Donati.
Lucas James.
-Takk. -Peter Kavinsky.
Genevieve Mitchell.
-Trevor Pike. -Kom hit.
Adler videregåendes avgangsklasse i 2021!
Hele livet har jeg ønsket den kjærligheten du ser i filmene.
Boombox over hodet, hånd i baklomma på olabukse-kjærlighet.
Gutt møter jente, de slår opp og blir sammen igjen,
og de lever lykkelig i alle sine dager.
Men i virkeligheten er det ikke der historien ender,
det er der den begynner.
For livet er vakkert, rotete og går aldri etter planen.
Sannheten er at jeg ikke aner hva det har i vente for meg.
Men jeg vet at ekte kjærlighet, er å velge hverandre gjennom alt,
hver eneste dag.
Begynnelse og midt og slutt.
Jeg vet hva folk flest tenker.
To ungdommer, 480 mil unna hverandre i fire år?
Umulig. Det vil aldri vare.
Men vi er ikke som de andre parene. Vi er Lara Jean og Peter.
Og vet du én ting 480 mil er godt for?
Å skrive kjærlighetsbrev.
Tekst: Cathrine Hvidsten Jenkins