-Det är jag. -Det är hon.
-Tack för hjälpen med min ateljé. -Du kommer att bli en av de stora.
Monet, Da Vinci och Sharon.
Jag kan använda målarduken som din mormor Nin gav mig.
Hon lämnade en lapp. Förmodligen några uppmuntrande ord.
Sätt fart och måla något.
Eller det. Att vara mamma är ett heltidsjobb.
Dessutom har jag varit volontär på vårdhemmet-
-och hämtat Darryl från hans många, många, många kvarsittningar.
Men i dag är konsten ditt enda jobb. Inga distraktioner.
Gast! De skulle ju målas av!
Är jag en skurk nu? Jag vill bara inte att mat ska gå till spillo!
Hej då. Det är bara att börja.
Lukta på den nya duken. Hög kvalitet. Det är väl bra?
Ett vackert oskrivet blad som kan bli vad jag än vill.
Min konstnärliga vision är den enda begränsningen.
Okej, Sharon. Skapa magi nu!
Nej. Kanske... Jag har det!
Verkligen? Ska du måla där?
Vad har hänt här?
Gast och jag hjälper Darryl med läxorna.
Mitt gejserdiorama får inget utbrott av sig självt.
Jag vet att ektoplasman inte är vetenskapligt korrekt-
-men vi satsar på att imponera här.
Vilken röra! Jag måste städa upp innan fläckarna torkar in.
Va? Nej. Inte en chans! Släpp moppen.
Det här är din konstdag. Vi tar hand om det.
-Är du säker? -Absolut.
Vi har allt under kontroll. Jag ser fram emot att se ditt mästerverk.
Jag sa ju "inga distraktioner" för bara två minuter sen!
-Det ringer en svag klocka. -Vi måste låta mamma fokusera.
Hon gör så mycket för oss. Hon förtjänar en dag för sig själv.
Än en gång sviker din ungdomliga naivitet dig, Mol.
Hon behöver inte fokus. Hon behöver inspiration.
En musa. Kom igen nu. Jag är ju ett konstverk som det är.
Nej, du!
"Det är okej, Sharon, måla på mig. Varsågod!"
Du har rätt, duken. Måste bara komma igång. Nu kör vi.
Jag vill inte säga hur du ska sköta ditt "jobb".
Jag är ingen "konstnär", men det här verkar ganska oinspirerat.
Men vad vet jag? Jag är bara en dyr duk.
Lyssna inte på mig, gör din grej.
Du får inte beröva världen det här ansiktet, Molly! Det vore grymt.
Du får inte distrahera mamma!
För sent. Tjingeling!
Är vi verkligen säkra på den här fruktskålsgrejen?
Är den värdig att hänga i Louvren? På Getty-museet?
Eller ens i lobbyn på banken i Brighton?
För det är den inte.
Måla mig som en av dina franska gastar.
Gast! Hur länge har varit där?
Länge nog för att höra dig prata med dig själv. Har du inte börjat än?
Bra! Jag är här för att hjälpa till. Du behöver en musa, Sharon.
-Är jag "musakalisk"? -Gast!
Gå! Marsch! Bums!
Mamma, förlåt för ännu en distraktion.
Du är den enda distraktionen, Molly.
Jag tillhandahåller en värdefull tjänst! Kostnadsfritt!
Jag får kanske försöka igen en annan dag.
Nej! Jag lovade dig en hel dags konstande!
Det är en Molly McGee-garanti.
Det här är den sista distraktionen. Eller hur, Gast?
Ge mig en chans! Vad gillar du? Impressionism? Kubism?
Smältande klockor? Det kittlas lite, men jag gör det för dig, Sharon.
Du behöver mig!
-Toppen. Bara du och jag. -Vad väntar du på, Sharon?
-Du är väl konstnär, eller hur? -Ja. Precis. Jag är konstnär.
Varför är jag då fortfarande blank? Du är väl inte rädd för att måla?
Nej, men jag kom just på en sak.
Jag måste betala elräkningen. Jag kan inte måla i mörkret.
-Jag tror inte det. -Oroa dig inte, mamma.
-Hela familjen samarbetar. -Ingen går in eller ut.
Vi är här för att stötta dig. Du förtjänar det. Sikta på magen.
Eld upphör.
Ni är väldigt omtänksamma.
Så det enda jag kan göra nu är väl att måla?
-Var det inte det du ville? -Jo, det var det.
-Är. Är! -Toppen! Gå då ner och måla.
Vi ser fram emot att se resultatet av ditt konstnärliga geni.
Du rensar inga takrännor Inte i dag
Du viker inte tvätten Vi hjälper dig på alla sätt
Du låter din familj uppfylla dina drömmar
I dag Är det bara ditt mästerverk och du
Du ska inte diska Du ska inte sopa något golv
Till och med din egen mor Kommer att lägga på sin lur
Du behöver inget mellanmål För de kommer med mat till dig
Jag skulle inte göra det om jag var du.
Du får inte springa ärenden eller damma hyllorna
Du kör inte till karateträningen Det gör Darryl själv
Ta nu lite egentid Det var allt för länge sen
I dag Är det bara ditt mästerverk och du
Inga fler distraktioner kvar. Jag klarar det här.
Vem försöker du lura?
Du har haft hela dagen på dig, men jag är fortfarande en vit duk.
Mina fina strån har inte ens nuddat duken.
-Du har inte gjort nåt. -Jodå, hon har valt en ful färg.
Vem blandar till mullvadsgrått med flit?
-Har du tappat gnistan? -Har hon nånsin haft den?
-Sätt tillbaka mig! -Du förtjänar inte mig!
Vi klarade det!
Vi fick bort den envisa ketchupfläcken.
Vi rengjorde golvlisterna och drog åt alla knoppar på kökslådorna.
Nu kan inget distrahera mamma.
Jag fattar inte att du inte vill använda min råa kreativitet!
-Jösses. -Du har Fort Knox framför dig...
...och du letar efter småpengar! Jag är guld! Rent guld!
Ja, du är guld värd. Vad var det?
Mamma? Vart ska du?
Jag fick ett akutjobb och behöver pengarna till mer färg. Hej!
Jag vet inte, Gast. Det är nåt konstigt som pågår här.
Det är nästan som om hon...
-...inte vill måla...av mig. -Va?
SMASKBURGARE
Du dömer mig väl inte?
"Absolut inte. Jag är på din sida. Sluka mig, utan skuldkänslor."
-Mor! -Molly.
-Vad gör du? -Fick du pommes frites till den där?
-Jag kan förklara. -Jag trodde att du jobbade!
Det här är mitt jobb. Jag har lunchrast.
Jag tar den före jobbet. Det går inte ihop.
Jobbet är att provsmaka den här nya burgaren.
En viss smak av...nötkött.
Vi väntar på besked om frittarna!
Sluta, mamma! Vi försöker stötta dig!
Lämna mig inte ensam med den där saken!
Men konst är ju din passion, mamma. Varför vill du inte måla?
Du förstår inte. Jag har försökt måla hela dagen och...
Titta själv.
Vad hände med mästerverket du jobbat på hela dagen?
Ser du det inte? Hon använder uppenbarligen negativ rymd-
-för att representera den vidsträckta tomhet som är...
Jag försökte, men jag kan inte sälja det. Beklagar.
Jag har varit för rädd för att börja.
Jag har alltid haft ursäkter när det gäller min konst.
Skola, barn, flytt, jobb.
Men nu när jag äntligen är fri att följa min passion...
Tänk om jag inte är bra nog?
Mamma, jag ska ge dig samma sorts råd som du brukar ge mig.
Din konst behöver inte vara perfekt. Den är ett uttryck för dina känslor.
Och ibland är känslor röriga.
Jag är stolt över dig oavsett hur rörigt det blir.
Sen när började du mamma mig?
-Jag har lärt mig av den bästa. -Ja, vi är alla väldigt rörda.
Jag har en bra pose åt dig som jag hittade på själv.
-Vad tänker jag på? Jag tror... -Gast! Du satte dig i färgen!
-Ta bort det! Det är så blött! -Jag försöker hjälpa till.
Nej! Mammas duk!
Milda majskorn! Förlåt, förlåt, mamma!
-Vi har förstört din konstdag! -Jag rår inte för min rumpa!
Nu när det är färg på den är den inte lika skrämmande.
Det ser faktiskt rätt bra ut.
-Mamma, du gör det! -Ja, jag är i zonen!
Sluta distrahera mig nu. Ut!
-Ser du? Jag är en musa. -Din rumpa var musan.
Min rumpa är jag! Det ser jag som en seger.
Spöket och Molly McGee
Okej, Pete. Bak med axlarna, hitta den perfekta gräsklippningsformen.
Ruben tittar.
Nyklippt gräs.
En sniff och jag är en sjuåring på mitt kalas i Ada, Oklahoma.
Det påminner mig om när jag tog hem min sköldpadda Simon.
Det påminner mig bara om hösnuva.
Va? Allvarligt?
Har du inga lyckliga minnen av gräs?
Nej. Nu när jag tänker efter-
-så nämner du aldrig ditt liv innan du blev ett spöke.
Det är för att jag inte minns något innan jag blev ett spöke.
Förutom en sak.
-Ja? -Ja?
Jag minns tydligt...
-...att jag tänkte ta en tupplur. -Kom igen, Gast! Försök att minnas!
Du är min bästa vän. Jag vill veta allt om dig!
Okej. Det var kanske en sak.
Sure Sids jordgubbsläsk, men... Vad gör du?
Sure Sids jordgubbsläsk grundades 1909-
-och ansågs vara Mellanvästerns godaste läsk tills...
Nej! Fabriken stängdes för åratal sen!
Fördöma renlevnadssamhälle!
-I det förflutna. Vem bryr sig? -Jag fattar. Okej.
-Följ mig. -Det blir väl ingen tupplur?
Nej.
Om du bara fick smaka på läsken kan det vara möjligt-
-att den skulle bli en vaskrensaren för ditt tilltäppta minne!
Äcklig liknelse, men bra teori. Smak är en stark utlösare för minnet.
Vi ska skaffa den där läsken! Och jag vet precis vem som kan göra det.
Jag har den. Det var inte lätt. Jag fick leta på den mörka webben.
Jag såg saker jag aldrig glömmer men jag fick den sista Sure Sid.
Det är väl inte läsk? Vi har ett nytt hälsoinitiativ här.
Det betyder ingen läsk!
Jag vet hur svårt det är att motstå de små bubblorna.
Kolsyran på tungan, likt ett mjukt regn under en sommarstorm.
Det lockar och frestar dig att ta en harmlös liten klunk.
Rektor O'Connor?
Förlåt. Som jag sa: Ingen läsk i skolan!
Om sötsuget smyger sig på kan ni alltid dricka kålrotsjuice.
Det är precis lika gott.
Tack för att ni försökte. Men jag får väl inte minnas.
Du känner mig bättre än så. Vi ska ha den där läsken!
O'Connor förvarar konfiskerat kontraband i ett kassaskåp.
Men ett kassaskåp är väl ingen match för ett spöke, Gast?
Ja, det kan man tro. Men spöken kan inte gå igenom kassaskåp.
-Metallen är spöksäker. -Jag kan kombinationen.
Hans mors födelsedag, hans pensionsålder-
-och mängden socker i en läskburk.
Okej, vi har samlat en brokig skara främlingar.
Nu är det dags att planera en stöt.
OPERATION KOLSYRAT
Så här gör vi.
Libby smyger in i bildsalen medan fröken Milo är distraherad.
Hon stickar hela tiden
Med konstmaterialet skapar ni en kopia av en Sure Sid-flaska.
Högsta betyget i förfalskning
Darryl hackar skolans övervakningssystem-
-och övervakar O'Connors rörelser.
Du är våra ögon i skyn
Lätt. Men jag hackar inte på tom mage. Jag behöver snacks.
Han vill ha pommes och paj
När kusten är klar smyger Gast och jag in lockbetet-
-i O'Connors kontor och öppnar kassaskåpet!
De byter ut det
Nej! Nej, nej, nej! Nej! Nej!
Men när vi gör det på riktigt tappar jag den inte.
Byt bara ut kopian Och ta hem godsaken
Sen möts de med återuppväckta minnen
Vem är med?
-Jag. -Jag.
Är ni säkra på det här? Vi pratar om att bryta oss in på rektorns kontor.
Om det finns en chans att det hjälper min vän så är det värt risken.
Vi slår till under lunchen.
Libby, hur går det med lockläsken?
Nästan klar.
Hör du mig, Solstråle? Pappa Björn är i grottan.
-Vad betyder det? -Pratar du med mig eller Molly?
Amatörer. Jag sa: "O'Connor är i lärarrummet."
Gast! Skojar du? Tacos? Nu?
Man kan inte utföra en kupp på tom mage.
-Ett lockbete, som utlovat. -Libby, det här är fantastiskt!
-Finns det något du inte kan? -Ja. Snickeri.
Min vita val.
Var är mina tacos? Jag är lunchlös. Var det du, Bates?
Jag har nog halstabletter i kontoret.
-Solstråle, vi har en 10-33! -Boskap lös på motorvägen?
Nej, det är en 10-54. Pappa Björn är på jakt.
-Och det betyder? -O'Connor är på väg till sitt kontor!
Va? Är han Pappa Björn?
Det här ingick inte i planen! Libby, vi behöver en distraktion.
Hej! Det är Argentinska kulturdagen och jag vill visa upp min kultur.
Dags att jobba, tjejen.
Pappa Björn är i grottan igen. Solstråle, sätt igång med Groucho.
Du vet vem jag menar. Använd kontextledtrådar.
Vänta! Stanna! Du vill inte lämna fingeravtryck.
-Nybörjarmisstag. -Äckligt, men också ganska coolt.
Okej, vi är inne. Vad är kombinationen, Darryl?
Darryl! Hallå, Darryl? Är du ens där, Darryl?
Det är inte mitt namn.
Lägg av. Maverick.
Tack!
Jag vet inte varför jag hittade på alla coola kodnamn-
-om ni babblar på en öppen kanal...
Vänta. Du sa ju att spöken inte kan gå igenom kassaskåp.
Det är sant. Det måste vara en billig modell.
-Han snålade med spökskyddet. -Va? Men du...
Sluta tänka på det, för vi har ett annat problem.
-Vad? Men vart tog läsken vägen? -Precis. Det är ett tecken, Molly.
Det är universums sätt att säga-
-att mitt förflutna måste förbli ett mysterium.
Vi packar ihop och åker hem och tar den där tuppluren.
Vi kan inte gå nu. Den måste vara här någonstans.
Darryl? Libby?
Maverick och Tortuga!
Strunt samma. Vi behöver mer tid!
Nästa låt tillägnar jag-
-vår älskade rektor O'Connor som alltid stöttar konsten.
Fem, sex, sju, åtta.
Jag älskar det här. Äntligen händer det något.
Solstråle? Tortuga? Jag ser inte Pappa Björn längre.
Jag är så hungrig. Om jag bara kunde...
Tacosås är ju nästan mat.
Hett, hett, hett! Ur vägen!
Okej, här då? Nej. Kom igen. Läsken måste vara här!
Al dente, min favorit.
Molly! O'Connor är på väg till sitt kontor!
-Stick därifrån! -Tungan brinner.
Måste släcka. Nej, det smakar flytande öronvax.
Där är den förbjudna drycken O'Conny behöver.
Jag visste det! Den är här.
Ansiktsigenkänning? Det är slöseri med skattepengar.
Vem gjorde det där? Du stal säkert mina tacos också!
Tacos?
Nu har du chansen att smita, Moll.
Vänta lite. Tacos?
Du stal rektor O'Connors lunch!
Och du ljög om att spöken inte kan gå igenom kassaskåp!
Du saboterade stöten! Varför, Gast?
För att jag inte vill minnas mitt tidigare liv.
Tänk om jag hade goda skäl att glömma det?
Jag förstår att det är läskigt och jag förstår om du inte vill minnas.
Men om det finns en del av dig som vill veta, så finns jag här.
Oavsett vilket.
Tar ni mina tacos? Ni gjorde fel rektor hungrig!
Byt ut läsken!
Nu kan vi gå.
Ljuva elixir. Jag har saknat dig, gamle vän.
Det smakar inte som jag mindes det.
Du bestämmer, Gast. Jag vill inte pressa dig att göra nåt du inte vill.
Ni gjorde ju allt det där arbetet. För min skull.
-Självklart gjorde vi det. -Vi gör allt för dig, kompis.
Okej. Jag är redo.
-Inget. -Verkligen? Vi försökte i alla fall.
Och vi kom ju undan med att bryta oss in i rektorns kontor, eller hur?
Var bröt ni er in? Molly och Darryl McGee, kom in hit!
Vad? Nej, mamma. Milda majskorn.
Så går det när man inte använder kodnamnen.
Varje gång vi dricker den här läsken tänker vi på varandra.
På så sätt glömmer jag dig aldrig. Och du glömmer aldrig mig.
Text: Mattias Andersson