Där är hon! Men vad...
Nej! Maskkvinnan är omringad!
Doktor Hönshjärna? Vad ska du göra?
Vänd blad! Jag måste veta hur Maskkvinnan slingrar sig ur det här!
-Stressa mig inte! -"Maskkvinnan tar sig till New York."
-Vilket slut! -Va? Gast! Spoila inte!
-Och vad läser vi här? -Skriver, inte läser.
Min dagbok rymmer mina rädslor, och förhoppningar. Mitt inre väsen.
Pass. Självbiografier är inte min grej.
Jag har en att göra-lista lika lång som din arm-
-men ingen som kan göra allt åt mig.
Tror du att du kan sköta affären själv?
Det är klart att du kan! Du är en duktig ung kvinna! Älskar dig!
Jag? Vakta butiken? Utan vuxen övervakning?
"Kära dagbok, kommer jag att klara av detta enorma ansvar?"
Jag hoppas verkligen det!
Hör någon ett sörplande ljud?
Ingen mat eller dryck i butiken!
Vilket gulligt litet spöke!
Det måste älska att läsa!
Vad föredrar du, lilla spöket? Något romantiskt?
Okej.
Det slukar böcker. Bokstavligen.
Hallå där! Du måste köpa böckerna först!
-Nej, nej, nej! Det här är illa! -Oroa dig inte, Libby!
Vi har ju spökvärldens ledare på vår sida.
Japp! Det är jag. Okej, låt mig ta en titt här.
Jag måste identifiera spöktypen vi har att göra med. Det är nog en...
Det ser ut som en vetandevålnad.
Ja, ja. Det är vad lekmän kallar det.
Okej. "Det är ett spöke som förtär kunskap."
De orsakade medeltiden genom att förstöra alla böcker!
Ja, bra. Det är precis vad de gör. Jag har upplevt det många gånger.
Jag får inte låta butiken förstöras när jag bestämmer!
Mamma räknar med mig!
Vi måste bli av med vetandevålnaden innan vi får...
...en kund!
-Ollie? -Ollie!
Vi kan inte hantera ett spöke och en spökjägare samtidigt!
Vi vet inte om han är här för att jaga spöken.
Han kanske är här för att han älskar litteratur.
Han är en bra person! Med pliktkänsla och ett gulligt skratt.
-Och med sitt vackra hår. -Jösses.
-Det var ni som tog upp det! -Nej, det gjorde vi inte.
Strunt samma! Ni två tar hand om spöket så tar jag hand om Ollie.
Det är spöket och Molly McGee
Ollie! Hej! Hej! Kul att se dig! Vänta...
Det passar inte så bra just nu. Vi har stängt för bokmalssanering.
Det är ert minsta problem. Enligt min detektor finns det ett spöke här.
Va? Det kan inte stämma.
Ingen fara, Jag låter inte oskyldiga bokälskare hemsökas.
Jag ska befria dig från fantomen.
Och om det ger mig bevis för att spöken finns så är det bara en bonus.
Det första man ska veta om vetandevålnader är...
Tror du att en människobok kan lära mig nåt om mitt jobb?
Stick härifrån! Schas!
Gast! Det står här att deras försvarsmekanism-
-är att de kan bli orden de äter!
Jag chansar vilt här, men boken handlade väl om en minotaur?
Mina gastglasögon visar mig allt övernaturligt här.
-Och de håller luggen på plats. -Jag ser det.
-Vad var det? -Vänta! Jag får in en signal!
Pip, pip, pipetipip.
Den pekar utåt! Kom!
Om du vill ha böckerna måste du ta dig förbi mig!
Libby! Att göra den till vampyr hjälper inte.
Låt experten sköta det här.
Nu åker silkesvantarna av. Jag ville inte göra det här-
-men jag tar på mig min läskiga ordföranderock!
Som ordförande befaller jag dig att...
-Och hur hjälper det? -Jag tröttar bara ut honom.
-Pip, pip, bip, pipetipip. -Vi har tappat bort spöket.
Det känns som om jag har svikit Brighton och dig.
Men tänk om, och häng med nu, spöken kan vara bra?
Tänk om ett snällt spöke och hennes nallebjörn-
-skyddade staden, för att ta ett påhittat exempel?
Eller tänk om borgmästarspöken kunde hålla ett öga på Brighton?
Det vore väl inte så illa? Och tänk om vi blev spöken?
Jag skulle vara det vänligaste spöket nånsin och bara sprida glädje!
Molly, jag älskar din optimism.
Men spöken är inte som vi. De lever för att skrämmas.
De är hemska varelser som ger sig på hjälplösa barn!
Ingen förtjänar att leva i skräck. Ingen!
Skräp! Det är bäst att jag återvinner det.
Se på honom där Se på hans passion
Tunnan är full Men han trycker i sopor ändå
Hur kan någon så snäll hysa hat i sitt hjärta
För en kär vän till mig
Han hjälper en främling att lasta sin bil
Han ger en skadad tvättbjörn första hjälpen
Dö inte!
Varför kan han inte se Att spöken inte är fienden
Han är volontär på Brightons ålderdomshem
Minst en kväll i veckan
Hur kan du vara så generös och varm mot de levande
Men så grym mot de som gått bort
De är precis som du
De är precis som jag
Och ändå jagar han dem skoningslöst
Varför kan han inte se Att spöken inte är fienden
Låt de döda leva i fred
Spöken är inte våra fiender
SÖTSAKER OCH GODIS
Min favorit. Vaniljkola.
Nej, det är för svartvitt.
-Världen är inte svartvit, Ollie! -Vill du ha strössel?
Om det finns strössel måste vi ju ha strössel.
Hur kan du vara så säker på att spöken är onda?
-Vad har de gjort mot dig? -Ingenting.
Men mot pappa... Jag kan visa vad de gjorde med honom.
Mamma.
VARFÖR VI ÄR SPÖKJÄGARE
Jag heter Ruben Chen.
Min upplevelse inträffade en stormig natt när jag var liten.
Jag hade precis dammat av min TV-spelssamling-
-när jag anfölls av ett vildsint spöke!
Sedan den dagen har jag svurit att bevisa att spöken existerar.
Och sen befria världen från dem!
Vi ska göra det tillsammans!
-Vi är... -...spökjägarna Chen!
Gilla och följ oss.
De flesta ser oss som ett skämt.
Men inte du, Molly. Det känns som om du förstår mig.
Vi vill båda godgöra världen.
Genom att göra oss av med spöken?
Just det! Ta det lugnt med strösslet, Molly.
"Kära dagbok, det här är mitt sista inlägg. Allt hopp är ute."
Om inte...
Gast, vet du hur vi kan rädda oss?
Nej! Vi är dödsdömda!
Snälla, ät mig inte!
Vänta lite. Där har vi det!
Vetandevålnader är vad de äter!
Jösses. Dagboken är verkligen du.
Vad har jag gjort? Stället är en katastrof!
Vad ska mamma säga när hon kommer tillbaka?
-Hon kommer att bli så besviken! -Ja.
Hon litade på dig och du levererade inte!
Vilken skam! Det här känns värre än hos Andrea...
-...i trean när jag... -Ta inte upp det.
-Håll dig till den korta versionen. -Visst. Förlåt.
Förlåt, mamma! Jag gör vad som helst för att ställa allt till rätta!
Kan du sätta tillbaka alla orden i böckerna?
Sagt och gjort!
Gast, du hade rätt. Ollie må vara snygg, men han är farlig.
De snygga är alltid det.
Jag ville få honom att ändra sig men vi är för olika.
Jag hatar det här!
Jag vet att han innerst inne bara är rädd för det han inte förstår.
Den här bokhandeln var helt förstörd innan Story Sprite förstod mig.
-Så... -Så det kanske finns hopp ändå?
Va?
Det ser renare ut än jag lämnade det! Bra jobbat, tjejen.
Ja! Jag fixade det!
Du ställde en kokbok i kriminalavdelningen.
Spöket och Molly McGee
DUBBELDUBBELT DARRYLTRUBBEL
Jag har gjort allt för Darryl, men det blir ändå så här!
Hur kunde du, Darryl?
Det svåraste var att få tag på kritorna. Efter det...
Vi ska ha ett långt samtal om det här efter skolan, unge man.
Det blir ingen rast förrän väggen är fläckfri!
Vilken teckning! Han lyckades fånga O'Connor!
Och vilka linjer! Krita är ett svårt medium men han är så konstnärlig.
Inte för att en skolvägg är ett lämpligt medium.
Och hans rektor är inget lämpligt motiv.
Självklart, självklart. Du tog väl en bild av verket?
Ska du hålla en Molly-föreläsning om att vara snäll?
Vad hände med mottot "vad skulle Molly göra"?
Hon skulle nog hjälpa sin bror att skura vän.
Okej, ge mig bara svampen så...
Vänta lite!
Jag hjälper dig inte! Då lär du dig inte din läxa!
Okej. Jag ska bara skrubba en gång.
-Okej, en gång till. -Hon klarar inte bara en gång.
Jag missade en fläck. Jag är klar! Skönt. Varsågod, Darryl.
Det här känns som hjärndött, själlöst arbete så jag drar. Fridens.
-Själlös? -Vänta!
Molly, du använde väl en spökportal för att dela din själ och kropp?
Ja, för att rädda Gast i spökvärlden.
Och jag skulle göra om det, kompis!
Om du vill att jag ska göra som Molly skulle göra-
-så borde jag dela mig i två delar!
Då kan mitt själlösa skal rengöra väggen medan jag får en skön rast.
Det var inte så jag menade! Och det vet du, Darryl!
Det är inte mer än rätt. Han gör bokstavligen det du gjorde.
Okej, okej, okej!
-Men bara på rasten, okej? -Ja!
Grymt!
-Okej, Skal-jag. Börja skrubba. -Okej.
Gör han precis som jag säger? Jag älskar honom!
Kom, Gast! Halva rasten har redan gått!
Jag visste att flygning är den bästa superkraften!
Jag föredrar telepati, men att kunna flyga är ett bra andrahandsval.
Coolt!
Se och lär.
Uppfriskande.
Låt mig försöka!
Visst är det kul?
Det här gick ju bra. Ingen skada skedd.
Men nu är det dags för dig att gå till lektionen.
Jag har en bättre idé. Skal-jag, gå till lektionen.
-Darryl, det är nog ingen bra... -Molly, titta på honom!
Han går ju så gärna på lektionen. Det syns på honom.
-Vi borde låta honom avsluta dagen. -Men det här är väl fusk?
O'Connor, mamma, pappa och du vill att jag ska sköta mig!
-Och ni sköter jag mig. Ser du? -Titta, han antecknar!
-Okej, men bara tills skolan är slut! -Absolut!
Jag är ju osynlig nu. Är du redo för några konsekvensfria spratt?
Det var just det jag väntade på.
Inga spratt är för busiga för dem
Har ingen kroppslig form som står i deras väg
De får dig att hoppa till och skrika högt
De blockera varje skott Tills matchen är slut
Skolandar
Hans kropp lär sig biologi Skolandar
Medan själen släpper grodorna fria
-Skolandar -Det här är bibliskt!
Det är totalt kaos! Skicka förstärkning!
Skolandar
För en kroppslös själ kan inte få kvarsittning
Känner sig så oövervinnerlig och drar ned rektorns brallor där
Och jag känner skolandar
Tack så mycket, Darryl. Jag uppskattar det.
Skal-du var toppen i dag, Darryl.
Men jag är glad att ni är förenade igen.
-Jag med! Helt förenade. -Ja, de är verkligen förenade.
Varför skrattar ni? Darryl!
-Vi kom ju överens om hela dagen! -Nej, och det vet du!
Men jag har aldrig känt mig mer levande än som spöke!
Darryl McGee! Kom genast hit, unge man.
Jag skulle inte vilja vara jag nu. Han får utegångsförbud.
Rektor O'Connor ringde.
Han sa att du var som en ny person i dag!
O'Connor sa: "Darryl var en mönsterelev."
Jag vet inte vad som har förändrats, men vi är så stolta över dig!
-Hurra. -Du förtjänar en belöning.
De ser verkligen lyckliga ut.
Okej, Darryl. Titta på mig. Titta hit.
Den här kakan räcker givetvis inte till ett hungrigt spöke.
Vad ska vi göra åt det? Titta här. Pang!
Nu får jag mycket mer kaka i förhållande till kroppsstorlek.
Finns det nån orsak till att jättekakor inte gör dig glad?
Jag vet inte, Gast.
Mamma och pappa är så stolta över tråkiga skal-Darryl.
Det känns konstigt. Du tror väl inte att alla älskar honom mer än mig?
Va? Nej! Självklart inte.
Vem kan älska det tomma skalet mer än dig?
Darryl! Jag vet att du bara är en kropp och inte min riktiga bror.
Men se på oss! Inget bus, bara skolarbete! Det är trevligt.
Molly också! Och hon vet att han inte är jag. Det gör det värre!
Hela min familj gillar honom mer! Varför?
Bara för att han är en mönsterelev-
en väluppfostrad son och en omtänksam bror... Vänta lite.
Nu ser jag det. Ganska tydligt.
Om de älskar det dumma skalet mer än mig så förblir jag ett spöke!
Visst. Va? Va? Nej! Nej, vänta!
Du är den enda som gillar mig. Vi drar till spökvärlden.
Det här har verkligen spårat ur. Du får inte vara ett spöke för alltid!
Men jag kan inte komma på en anledning just nu.
Försvinn härifrån, din sopa!
Ge mig bara fem minuter, okej? Sen får du allt.
Min familj, mina vänner,
Mina ritningar för framtida spratt som kommer att gå till spillo!
Farväl, rum. Farväl, liv. Farväl, Heidi Hårben.
Hej då, pojkbarn. Tack för alla syrsor.
Okej! Han får väl resväskan också!
Jag tror fortfarande att du fattar ett förhastat beslut, kompis!
-Du kan inte få mig att ändra mig! -Pete?
Tycker du att Darryl verkar lite konstig?
Jag är så glad att du sa det. Han uppför sig bättre, men...
Det är som om gnistan har slocknat. Imorse tecknade han karikatyrer.
Som bara blir roligare! Nej!
Har vi knäckt honom? Sharon! Vi har knäckt vår son!
Vänta. Mamma och pappa kanske älskar mitt sanna jag.
Mitt själfulla, bråkiga, sanna jag!
-Molly också, antagligen. -Hallå!
Ingen väljer det skalet framför dig! Förutom kanske O'Connor.
-Men kan du klandra honom? -Nej.
Gast, vad tänkte jag på? Jag kan inte lämna den där okokta spagettin här.
Precis! Bra att jag äntligen nådde fram. Jag ska fira med kakor.
Jag kallade honom sopa och han gör alltid som han blir tillsagd.
Det här är mitt fel.
Nej, nej, nej! Jag behöver min kropp!
Bu!
Okej, okej, okej. Koncentrera dig, Darryl.
Förlåt för att jag övergav dig, kropp!
Jag ska aldrig göra om det. Kom hit, brorsan!
Okej, nu åker vi hem.
Visst, ja. Jag är inget spöke längre.
Den gamla Darryl är tillbaka!
Ja! Jag vet att du hade kul!
Det kanske jag också hade, men jag behöver min riktiga bror!
Och jag behöver min medbrottsling. Vi kan variera oss mer så här.
Mamma, pappa. Jag vet att jag var duktig i dag, men det är ohållbart.
Jag kommer att hamna i en massa Darryl-trubbel.
Om ni älskar mig får ni acceptera mig som jag är.
Darryl, vi älskar dig som du är.
Trots alla turer till rektorsexpeditionen-
-och kvarsittningarna, försittningarna och mittsittningarna.
Men vi skulle älska dig utan det också.
Och du kan glömma V-S-M-G.
Prova V-S-D-G-U-A-H-I-T.
"Vad skulle Darryl göra utan att hamna i trubbel?"
Spöket och Molly McGee
Text: Mattias Andersson