PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Utíkej, pejsku!
Máš rád...
Rychlou jízdu ve městě psů?
Máš rád...
Rychlé přátele, co vždy pomohou?
Máš rád...
Auta, lodě, vzducholodě a kola,
co jezdí suprově?
Vítejte v Packově!
Utíkej, pejsku!
Vážně chceš zastavit?
Ne, ne, ne.
Tak utíkej, pejsku!
Utíkej, pejsku!
Jo, sněží!
Jsou Hafnoce a sněží a jsou Hafnoce!
SNĚŽÍ, PEJSKU
Taťko, je úžasná.
A víte, co je nejlepší? Dal jsem na ni zvonek.
Nemůžu se dočkat, až ji uvidím na packovském hafnočním stromě.
Jen co zaschne lepidlo, vyrazíme.
Tak to mám čas poslat dopis Labře Clausové.
Chcete ho slyšet? Dobře!
„Drahá Labro Klausová, k Hafnocům si přeji
závodní autíčko Sama Fofra na dálkové ovládání 6000.“
To se závodními pruhy, turbo motorem, a raketovým pohonem.
Namalovala jsem ti obrázek, aby sis ho nespletl s modelem 5000.“
- Jasně. - Hezky.
Obrázek pomůže.
„Mohl bys jedno, prosím, prosím, prosím,
zahrabat do sněhu, abych si ho mohla o Hafnocích vyhrabat?
Děkuji. S láskou Známka Štěková.“
Co vy na to?
Stejný jako těch dalších 50, co jsi Labře poslala.
Cože? V tě dalších bylo jen jedno „prosím“.
Tady jsou tři!
Vyzvednu Mrněho a sejdeme se ve městě!
Dobrá zpráva je, že zaschlo lepidlo!
Jsou i špatné zprávy?
No tak, Mrně, jsou to tvé první Hafnoce v Packově!
Těšíš se?
Ani ne.
Cože?
Dělám si legraci!
Mám pantofle s Labrou Clausovou,
upletl jsem hafnoční čepici pro Kvočnu, napekl masové sušenky,
ty má Labra Clausová nejradši... A hlavně!
Jsem velký fanoušek.
Letos si přeji potkat Labru Clausovou.
Vážně? Ale nikdo ji nikdy neviděl.
Aspoň to zkusím.
Večer budu čekat a třeba přijde.
A já řeknu: „Ahoj, Labro Clausová, nevěřím, že vás poznávám!“
Ale budu u toho víc v klidu.
Líbí se ti má ozdoba?
Vypadá jako naše farma.
Je skvělá, mami. Náš starý dům v našem novém městě.
Jsou to Yipovy první Hafnoce, takže ji pověsí on.
Mrně! To je Labra Clausová?
S mým závodním autíčkem?
Ne, to je jen Bob.
Ahoj! Co říkáte na můj rolničkový obojek?
Páni, velmi sváteční.
Ano, miluju Hafnoce.
Kde je Frank?
Zůstal doma. Ten Hafnoce nemiluje.
Ani je nemá rád. Ani nemá rád, když o nich mluvím.
Jak to?
Nechce mi to říct.
Každé Hafnoce jen sedí doma a říká: „To je toho!“
Jen chci, aby Frank slavil Hafnoce se mnou.
A taky nové lyže. Ale hlavně to s Frankem.
Zdá se, že musíš Franka dostat do sváteční nálady.
Jo, tak ho proveď po Packově
a ukaž mu ty nejlepší části Hafnoc!
Dobře, zkusím to.
Děti, pojďte s námi bruslit na řeku.
- Ahoj, Bobe. - Veselé Hafnoce, paní Štěková!
Kde je teď asi Labra Clausová?
S mým závodním autíčkem!
Vím, jak to zjistíme!
Vážně?
Ahoj, Spikeu!
Ahoj, ségra, veselé Hafnoce z vesmíru!
Do zítřka jsem doma. Z vesmíru!
Říkali jsme si, kde je...
Vím, proč voláš. Zapínám sledování Labry Clausové.
Právě vyrazila ze severního pólu a přelétá nad Psislandem.
Do Packova dorazí za...
Počkejte! To je zvláštní.
Sáně se vychýlily z kurzu.
„Z kurzu“?
Kde je Labra teď?
Právě stahuji satelitní snímek.
Ztroskotala na hoře Voříšek.
Ale když nebude mít sáně, nedonese mi mé autíčko!
Tohle je důležitější než autíčko.
Jestli nemůže létat,
zkazí to Hafnoce úplně všem!
Tak ji musíte zachránit!
My?
Známko, ty jsi nejlepší opravář. Určitě opravíš i sáně.
Mrně, ty jsi nejlepší kamarád nejlepšího opraváře.
Máš pravdu. Zvládneme to!
Strávíme nejlepší den
lezením na zasněženou horu?
Mohl jsem s mamkou pít punč.
Ale potkáš Labru Clausovou!
Jdeme si zabalit.
Jo! Utíkej, pejsku!
Mami, tati!
Spike říkal, že Labra Clausová ztroskotala na hoře.
A pak říkal, že jí máme jet s Mrnětem pomoct. Můžeme?
Jestli to někdo dokáže, tak vy!
Ano, zachraňte Hafnoce. Jsou můj oblíbený svátek.
A tohle mi nejde.
Mamka říkala, že můžu jít taky.
Jde mi to!
Přibalil jsem si skořicovo-masové sušenky
a navíc maso a skořici, kdybych musel udělat další sušenky.
A foťák, abych se s Labrou vyfotil.
A Kvočnu. Ale ta je příruční.
Skvěle, já sbalila všechno potřebné vybavení.
Jak je to daleko na Voříšek?
Podle této mapy je to přesně...
hodně moc daleko.
Jak se zabavíme?
Budeme zpívat hafnoční koledy!
První den mi Labra nadělí...
Obojek proti blechám!
Druhý den mi Labra nadělí...
Franku, ty nám zdobíš stromeček?
Takže máš hafnoční náladu!
To jsou ozdoby?
Já si chtěl poškrabat záda.
Přímo tam.
Letos žádné fňukání.
Pojď si se mnou užít kouzlo Hafnoc!
Ukážu ti svá oblíbená místa,
aby sis je taky zamiloval.
To je toho!
Budu muset zapojit všechno, co mám.
Ne! Přestaň!
Jen když půjdeš se mnou.
Dobře, ale přestaň.
Jo, Hafnoce!
Tři sta devadesát osm ocásků se vrtí, 397 štěňat si hraje,
tři sta devadesát šest ovčáků pádí!
Proč jsi přestala? Teď musíme začít znovu.
První den...
Mrně, koukej!
Hora Voříšek!
To je ale velká hora!
Jak se dostaneme nahoru?
Sněžnice, pejsku!
Drž si peří, Kvočno!
Já to nechápu. Co to je?
Perníkové boudičky!
Peče se hodně cukroví. Miluju tuhle tradici!
Zvlášť když si k ní dám hrneček vaječného likéru.
Kde je sníme?
Ne, ty se nejí!
Díváš se na ně.
Takhle.
Podívej se tamhle.
To je Labra Clausová!
Kde?
Hej, kde je střecha?
Oschlá. To je toho!
Je tu hodně... Jak se to řekne?
Sněhu.
To zvládneme.
Moje autíčko už nemůže být daleko.
Utíkej...
Ne, zapadli jsme.
Musíme pěšky.
Ale je to daleko a je zima.
Čepice nás zahřejí.
A písničky zabaví.
První den mi Labra nadělí...
Čtyři zelené ptáčky, tři pudlíky,
dva chrochtající mopsy a obojek proti blechám.
To je krásná písnička!
Vidíš, to je hafnoční koleda.
Koleda? Já myslel, že se jmenuje Lydie.
A proč bych měl zpívat, když to můžu normálně říct?
Takhle...
První den mi Labra nadělí...
vůbec nic!
To je tedy smutná říkanka.
A navíc zpívání koled každého pohladí po duši.
Aspoň to zkus, Franku.
Půjdem spolu na procházku.
Dudlaj dudlaj dá!
Labra nám donese všechno,
co si budem přát...
To je toho!
Dá!
Ukázat ti kouzlo Hafnoc je těžší, než jsem si myslel.
Známko, je hrozná zima.
Měli bychom se vrátit.
Asi máš pravdu.
Ani nevidíme, kam jdeme.
Ale už jsme blízko.
Úplně už cítím to závodní autíčko.
Já cítím maminčin punč.
A čerstvé sušenky.
A hořící krb.
Vážně se to děje, nebo mě šálí nos?
Svému nosu můžeš věřit. Podívej!
Nechcete se u nás ohřát?
Ahoj, já jsem Taylee!
To jsou moje maminky.
Šeptám, protože můj bratříček spí vedle v pokoji.
To je on. Není roztomilý?
Tak roztomilý!
Já jsem Známka, tohle je Mrně.
Co vás sem přivádí takhle o Hafnocích?
Sáně Labry Clausové se...
Ať tě ta malá neslyší!
Co se jí stalo se sáněmi?
- Nic. - Nic.
Lezeme na horu, abychom na ně měli dobrý výhled.
- Že ano? - Přesně tak.
Jen se potřebujeme ohřát.
To máte štěstí. Udělaly jsme punč.
Moje mamka taky vždy o Hafnocích vaří punč.
A chystáme se rozsvítit stromeček.
To mi připomíná domov.
Tohle je moje nejoblíbenější tradice.
Rozsvěcení hafnočního stromku.
- To je... - Franku!
Dej tomu šanci.
Prosím.
Dobrý večer!
Dobrý večer, paní starostko.
A hezké Hafnoce vám všem!
Zažili jsme skvělý rok u nás v Packově.
A teď je načase rozsvítit stromeček.
To velké světlo nahoře je nejdůležitější.
Zeptej se mě, Franku!
Ani náhodou.
Myslel jsem, že se nezeptáš.
Protože podle něj Labra Clausová najde Packov,
když nad ním v noci přelétá.
Počkej, až ho uvidíš!
Není překrásné, Franku?
Trochu silné, ale není to špatné.
Páni!
Je to malý stromeček. Myslíte, že si ho Labra
v okně všimne?
Určitě ano.
To je dobře, protože letos chci tři věci.
Tři?
Šálu a rukavice pro maminky
a tříkolku pro brášku.
Nemá moc nových hraček.
Tak jsem pro něj chtěla velkou.
A pro sebe nic nechceš?
To je celá Taylee. Myslí jen na druhé.
Známko, přestalo sněžit!
Můžeme vyrazit.
Děkujeme za punč.
Přesně to jsme potřebovali.
A my děkujeme za záchranu Hafnoc.
Znamenají pro nás hodně.
Veselé Vánoce, Taylee.
Ať jsou to ty nejlepší!
S teplým punčem v bříšku se jde mnohem líp.
Jdeme zachránit Labru Clausovou.
Ano, abychom získali tvé autíčko.
O to už mi nejde.
Děláme to pro Taylee.
A pro všechny psy, co si chtějí užít společně Hafnoce.
To koukám, Známko.
Ale dostat k tomu to autíčko by bylo taky super. Kupředu!
Bobe, s těmi všemi světly se nedá spát.
Ahoj, Labro Clausová...
A tvoje chrápání taky nepomáhá.
Já jsem Bob!
Vypínáme.
Hned je to lepší.
Došli jsme až na vrchol, ale kde je Labra?
Počkej, něco cítím!
Maso a skořice!
To má Labra nejradši. Tudy!
To jsou její sáně!
Haló?
Zdravíčko!
Labra Clausová!
To je vážně ona.
To jsou ale Hafnoce.
Ta vánice mi vyřadila motor
a zřítila jsem se přímo na tuhle horu.
Snažím se je celou noc opravit, ale mám jen hračky.
A s tímhle kladívkem to nezvládnu.
Nebojte se!
Přišli jsme vám pomoct, že ano?
Děkuji, Známko a Mrně!
Jak víte, jak...
Jak se jmenujete? Jsem Labra Clausová.
Já vím všechno.
Tak to víte, že jsem opravářka.
Můžu to zkusit?
Jen si posluž.
- Kladívko? - Ne, díky.
Přinesla jsem si vlastní.
Že ano, Mrně?
Mrně, řekni něco.
Ahoj, Labro Clausová. Nemůžu uvěřit, že vás potkávám.
Něco to určitě bylo.
Ahoj, Mrně. Dostala jsem tvůj dopis.
Ráda bych se s tebou setkala.
Takže veselé Hafnoce!
Přinesl jsem vám sušenky a mléko.
Můžete mi podepsat punčochu?
A můžeme se spolu vyfotit?
Ne.
Dělám si legraci!
Špatné zprávy.
Motor je mimo provoz.
Takže žádné Hafnoce nebudou?
Je mi to líto.
Mysleli jsme, že je dokážeme zachránit.
Vím, proč jste vždycky na seznamu hodných psů.
Staráte se o všechny a udělali jste maximum.
Známko, něco pro tebe mám.
Závodní autíčko Sama Fofra 6000!
S turbo motorem! Nemůžu uvěřit, že mám...
To je ono!
Vážně si s ním teď budeš hrát?
Nebudu si s ním hrát.
Rozbiješ ho?
To jsem nečekala, a to vím všechno.
Ano!
To autíčko má nejsilnější motor na světě.
Dokonce silnější...
než sáně!
Páni! Už navždy budete na seznamu hodných psů.
Vzdala ses svého autíčka. Jsem na tebe moc pyšný.
Díky, Mrně. Některé věci jsou důležitější než hračky.
Pořád je čas rozvézt dárky.
Chcete hodit domů?
Utíkej, Labro Clausová!
Veselé Hafnoce!
Vpadá to na další vánici.
Nebojte. Do Packova nás dovede
světlo hafnočního stromečku!
Franku? Franku!
Tady jsi. Proč spíš na zemi?
A proč nesvítí stromeček?
Moje oči!
Bobe, nemůžu spát, když to svítí.
Tamhle je Packov!
Co?
- Tamhle! - Kde je to světlo?
Svítí!
Nesvítí.
- Svítí! - Nesvítí!
A svítit nebude!
Já to nechápu.
Co ti Hafnoce provedly?
Tak já ti to řeknu.
Jsem na seznamu zlobivých psů!
Jak to?
Proč?
Když jsem byl malý, dělal jsem si legraci z ostatních psů.
A to jsem si myslel, že tě znám.
Jednou jsem si přál pískací cheeseburger.
Ale když jsem ho šel ráno vyhrabat,
nic tam nebylo.
Ostatní štěňata si hrála s novými hračkami.
Proto nemám rád stromečky.
A perníkové boudičky
a rolničkové obojky a ozdoby.
Co je na nich tak skvělého?
Jsou to jen ozdoby.
To je...
To jsem já?
To jsme my dva.
Tu jsem vyrobil já.
Ty jsi to vyrobil,
i když jsem byl takový bručoun?
Proč?
Protože na Hafnocích je nejlepší to,
že můžete slavit se psy, co máte rádi.
A ty jsi můj nejlepší kamarád.
Žádné světlo nevidím!
Omlouvám se, ale Hafnoce jsou...
Před námi!
Přímá linka do Packova!
Tak takhle vypadá rozsvícený packovský stromeček.
A letos mi přijde, že svítí ještě jasněji.
Je to překrásné, Bobe. Veselé Hafnoce, kamaráde.
Je hezké být zase doma.
Ahoj, kluci.
Je to... Vy jste...
Je váš velký fanoušek.
Poslouchejte, Labro Clausová.
Není se třeba za své lumpárny omlouvat.
Dnes ses zachoval správně.
- Jak to víte... - Jsem Labra Clausová. Vím všechno.
A škrtám tě ze seznamu zlobivých psů.
- Vážně? - Prozatím.
Ale nezapomeň...
vidím všechno.
A vám dvěma děkuji za dnešní záchranu.
Dovezu vás domů. Musím ještě zahrabat hodně dárků.
Ahoj, Labro Clausová. Já jsem Bob!
Pozdě. Už je pryč.
Pískací cheeseburger, co jsem si přál jako malý.
Je hezké být hodný!
Ahoj, Známko.
Potkali jsme včera Labru Clausovou,
nebo se mi to jen zdálo?
To se vážně stalo.
Dostal jsem, co jsem si přál!
Je mi líto, že nemáš svůj dárek.
Tohle je můj dárek.
Všichni slavíme společně.
Veselé první Hafnoce v Packově.
Díky, Známko.
Myslím, že by sis to měla vyhrabat.
Závodní autíčko Sama Fofra 6000?
Jak se to stalo?
Přece kouzlo Hafnoc.
Veselé Hafnoce!
Překlad titulků: Vojtěch Vokurka