NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Töpinää tassuihin!
Pidätkö...
Kaaroista kylässä koirien?
Pidätkö...
Auttavasta tassusta ystävien?
Pidätkö...
Kun ajoneuvo jok'ikinen
Käy vauhdin hurmassa
Täällä Hurttalassa
Anna mennä, töpinää
Pysähdymmekö?
Emme ikinä
Eli ei muuta kuin töpinää
Töpinää tassuihin!
NAKKI, MUUSI JA CHILI
Seis, Kiri!
Tämä ramppi ei ole sinulle. Se on Chilin temppua varten.
Tiedän, isoisä. Hän on suosikkini stunttikoirista.
Halusin vain kokeilla.
Kokeilin sitä juuri. Toimii hyvin.
En malta odottaa illan temppua,
minkä takia olenkin ensimmäinen paikalla.
Oikeastaan toinen.
Muusi?
Aivan! Minulla piisaa muusia!
Uppopaistettuna, maustettuna, paistettuna ja pavuilla.
Valmistin niiden kaveriksi nakkejakin.
Otan yhden jokaista.
Ei käy. Pahoittelen!
Tämä on yksin minun ja Nakin eväsretki ennen esityksen alkua.
On kaverivuosipäivämme.
Juhlistatteko ystävystymistänne?
Kyllä. Tapasimme piknikillä.
Minä toin muusit ja Nakki nakit.
Ja minä tykkäsin nakeista ja Nakki muuseista.
Ja Nakki minusta ja minä Nakista.
Ja loppu on historiaa.
Siistiä.
Tuollakin on jotain siistiä!
Hei, serkku.
Hei, Chili!
Serkku? Onko Chili serkkusi?
Hän tosin asuu Kirsumäellä, joten en näe häntä usein.
Chili, en malta odottaa, että tapaat parhaan kamuni Nakin.
Tapasimme jo.
Chili, saanko nimmarisi?
Nakki? Miten tunnet Chilin?
Söin chiliä kuppilassa ja törmäsin häneen -
kun hän söi nakkeja.
Sitten hengasinkin jo Chilin kanssa.
Vau. Olet niin onnekas.
Niin, hän on mahtava.
Piikkitukka, prätkä ja huikea iskulause.
Minä olen Chili ja aina liekeissä.
Onneksi pääsit, Nakki! Järjestin piknikin. Istuhan maahan.
Anteeksi, en ehdi. Autan Chiliä tempussaan. Pitää mennä.
Chili, mennäänkö jo?
Näkyillään, serkku.
Moikka, Nakki.
Muusi, itketkö sinä?
En!
Tai kyllä itken.
Koska Nakki unohti kaverivuosipäivämme -
ja Chili on nyt hänen paras ystävänsä minun sijastani!
Muusi, turha huolehtia. Olet Nakin paras ystävä.
Totta puhut.
Tiedän, mitä tehdä.
Puhua Nakille? -Ei.
Minun on oltava Chiliä siistimpi,
jotta Nakki haluaa taas hengata kanssani.
Tai voit olla oma itsesi.
Pyydän, Kiri! Muovaa minusta Chili-koira!
Selvä. Jos tahdot, niin tehdään se.
Hyvä idea! Aloitetaan kampauksesta.
Vähän piikikkäämpi.
Silmiä vähän näkyviin.
Ja vau!
Oho. Hiukseni ovat kuin Chilillä!
Vau, Hauvanni, pentusi kasvavat nopsaan.
Muistan kun Halli ja Puru olivat vielä taaperoita.
Muusi, miten tiedät niin paljon Hauvannin perheestä?
Hauvanni on ollut trimmaajani aina ja puhumme paljon.
Ja kun Hauvanni pääsee vauhtiin, puhe ei lopu!
Totta, olen puhelias.
Ja Muusi on hyvä kuuntelija.
Näetkö, Muusi? Ei sinun tarvitse olla kuin Chili.
Olet huippu omana itsenäsi.
Nyt kaipaan enää siistin kävelytyylin ja iskulauseen.
Mitä? Kävelytyylisi on mainio.
Kiltti, kiltti, kiltti?
Hyvä on, jos sitä kerran tahdot.
Tunnen sopivan koiran opettamaan.
Olen Henrik Häntä, eikä kilpailemisessa ole vain kyse voitosta.
Vau. Mahtava iskulause!
Sain kylmiä väreitä.
Haluatko yrittää?
Mutta en osaa.
En osaa edes kävellä hidastetusti.
Ei tarvitse. Se kävely ja iskulause ovat Henrikin.
Sinun pitää vain keksiä omat.
Tässä on minun!
Olen Kiri. Töpinää tassuihin!
Vau!
Sinun vuorosi.
Olen Muusi ja olen pahoillani tuosta.
Jospa kokeilisit jotain itsevarmempaa.
Tsemppiä, Muusi! Pystyt tähän!
Olen Muusi, enkä minä pottuile.
Kyllä! -Tuossa se oli!
Vau!
Sinulla on nyt suunta.
Toki. Ja kiitos lasagnesta. Paras tähän mennessä.
Teitkö Henrikille lasagnea?
Toki. Muusi tekee minulle aina lasagnea voitettuani kisan.
Näetkö, Muusi? Olet hyvä kuuntelija ja mainio kokki.
Olet huippu omana itsenäsi!
Mutta olisin huipumpi, jos omistaisin moottoripyörän kuin Chili.
Sitten pyyhällän paikalle -
ja Nakki näkee minut ja sanoo:
"Vau, hänellä on moottoripyörä! Näkyillään, Chili!"
Tuon pitäisi tepsiä. Oletko ennen ajanut tällaista?
En! Miten vaikeaa se voi olla?
Missä ratti on?
Teen sen, Kiri!
Hienoa. Kokeillaan sitten maalla.
Teen sen oikeasti, Kiri!
Hienoa, Muusi. Kokeillaan sitten ilman apupyöriä.
Noin! Voit irrottaa!
Irrotin jo!
Ole rauhallinen, Muusi!
Vau, nyt teen ihan oikeasti, Kiri!
Frank kyllä tykkää tästä!
Mennään näyttämään hänelle.
Pysäytä pyörä ja ota minut kyytiin.
Pysäytä? Mitä... Milloin opin sen?
Hyvältä näyttää, Chili.
Juliste vangitsee jykevän leukani olemuksen.
Oletteko nähneet Muusia?
Emme. Miksi?
Näette pian.
Olen Muusi, enkä minä pottuile.
Hei, Nakki. Tahdotko kyydin.
En voi koska...
Koska työstän yhä sitä Chilin temppua.
Selvä.
Tule, Chili.
Näkyillään, serkku.
Hankin uuden kampauksen, uuden iskulauseen,
ja ajan moottoripyörällä,
eikä Nakki edes huomannut.
Ehkei se toiminut, koska yritit olla Chili,
kun sinun tulisi olla vain Muusi.
Olet oikeassa. Yritin kovasti olla Chili!
Kaikilla tavoin, paitsi -
tempun tekemällä.
Siinä se! Suoritan tempun. Hieno idea, Kiri!
Odota! Ei se ollut ideani!
Eli tämä kuppi on keskustan suihkulähde -
ja nämä kirjat ovat ramppeja.
Tämä moottoripyörä on moottoripyörä.
Chili hyppää keskustan yli näin.
Mutta omasta tempustani tulee parempi.
Minä hyppään tästä ilmalaivasta tähän.
Ei, Muusi. Menet liian pitkälle.
Sinun ei tarvitse tehdä tätä Nakin vaikuttamiseksi.
Tarvitseehan!
Nakki on paras kamuni ja teen kaiken tarvittavan.
Mitä tekisit, jos Sesse ei enää kaveeraisi kanssasi?
Mitä vain tarvitsisi.
Hyvä on. Anna minun valmistella tämä lentoon.
Missäköhän Muusi on?
Ja mitä nuo ilmalaivat tekevät?
Kas niin, Muusi. Voit hypätä. Mikä on olo?
Mainio.
Kun Nakki näkee hyppyni,
joka on muuten tosi korkea,
hän vaikuttuu takuulla!
Ja hän unohtaa Chilin ja on taas paras ystäväni.
Olet siis varma tästä?
Todellakin. Takuulla. Sataprosenttisesti. Ehdottomasti.
Koska sinun ei todellakaan tarvitse.
Oi, kiitos, kiitos, kiitos.
En nimittäin todellakaan halua. Minua pelottaa, Kiri!
Mikä helpotus. Palataan maan pinnalle.
Ja olit oikeassa. Ei minun täydy olla kuten Chili.
Aivan! Koska olet Muusi.
En tarvinnut uutta kampausta, iskulausetta tai moottoripyörää.
Eikä minun todellakaan tarvitse tehdä tätä temppua!
En voi olla enempää samaa mieltä, joten nouse pyörältä ja mennään.
Selvä se!
Muusi?
Muusi!
Onneksi asensin laskuvarjot.
Muusi! Olisit voinut loukkaantua. Mitä hommaat?
Yritän vain taas olla paras ystäväsi.
Mitä?
Hengailit koko päivän Chilin kanssa -
ja pelkäsin, ettet enää pidä minusta.
Unohdit jopa kaverivuosipäivämme.
Enkä unohtanut. Siksi oleilin Chilin kanssa päivällä.
Suunnittelin sinulle yllätystä.
Kaikki, Chili suorittaa pian uransa huikeimman tempun -
Muusin kunniaksi.
Parhaalle kuuntelijalle, parhaalle kokille,
sekä parhaimmalle kamulle, jota koira voi toivoa.
Hyvää kaverivuosipäivää, Muusi.
Näetkö, Muusi? Sanoinhan sinun olevan huippu omana itsenäsi.
Vau! Uskomatonta, Chili!
Ystävyysviiri?
Niin, tiedän miten pidät viireistä.
Tein sinulle jotain.
Valmistelin nakkeja ja muusia, koska pidän nakeista ja sinä muusista.
Ja minä pidän sinusta ja sinä minusta.
Työni täällä on tehty.
PIENI PENI PREERIALLA
"Ja siis Kelly Korgi, jos tulet laulamaan luulavalle,
se täydellistäisi Hurttalan satavuotispäivän.
Toivoo suurin fanisi, Kiri Haukku.
P.S. Toivottavasti sait muut sata korttiani."
Hei, isoäiti ja isoisä.
Tuo vaunu näyttää vanhalta.
Sitä se on. Haimme sen juuri Hurttalan museosta.
Se on Hurrtalan ensimmäinen ajoneuvo, höyryvetoinen vaunu.
Voiko tällä siis ajaa?
Toki. Sata vuotta sitten.
Mutta se ei toimi enää.
Meistä sen kannattaa silti olla juhlassa,
sillä se on yhtä vanha kuin Hurttala.
Mutta se ei näytä niin vanhalta.
Kiri, Mara, alkakaa hinkata.
Putsaamisen jälkeen se näyttää kuin uudelta.
Kuka tämän rakensi?
Ihan itse iso-iso-iso-isoisäsi -
Kirsuffer Ahmas Haukku.
Hurttalan perustaja keksi siis ensimmäisen ajoneuvonkin?
Mutta hän ei olisi pystynyt siihen ilman -
Kiri-Stiina Haukkua.
Tahdoin kertoa tuon osan.
Auttoiko Kiri-Stiina ensimmäisen ajoneuvon keksimisessä?
Hetkonen. Eikö minut nimetty hänen mukaansa?
Niin juuri. Hän oli iso-iso-isoäitisi.
Mitä hän teki? Miten tarina menee? Minun on tiedettävä!
Jos kerromme vanhan tarinan, niin tarvitsen banjon.
Kaikki alkoi sata vuotta sitten.
Juurikin tällä paikalla.
Ei, odottakaas. Tällä paikalla.
Eihän tätä kaikkea ollut vielä täällä sata vuotta sitten.
Kun Kirsuffer ja Kiri-Stiina saapuivat,
he tiesivät, että tästä paikasta tulisi heille koti.
Tästä paikasta tulee kotimme.
Mutta isä, täällä ei ole mitään.
Ei niin, mutta vaunumme hajosi, joten voimme perustaa kaupunkimme tähän.
Ja kutsumme sitä -
Hurttalaksi.
Hieno nimi.
Mutta täällä on vain yksi puu,
eikä se yksin riitä kaupungin rakentamiseen.
Yllättyisin, mihin kaikkeen yhdestä puusta on.
Siten Kirsuffer ja Kiri-Stiina kaatoivat puun -
ja rakensivat siitä Hurttalan ensimmäisen talon.
Päivää! -Mitä?
Isä, katso! Muita koiria!
Ei vain muita koiria, Kiri-Stiina. Ehkä uusia naapureita.
Tervehdys, vaeltajakoirat!
Päivää!
Etsittekö itsellenne kotikaupunkia?
Riippuu. Pidättekö hatustani?
Kyllä?
Sitten etsimme! Etsimme itsellemme kotikaupunkia.
Olen Nadjaana-neiti.
Olen Sähke-Herkoles.
Ja minä taikuri Piskipartanen!
Missä se mainitsemanne kaupunki on?
Tässä.
Tuo on vain talo. Missä postitoimisto on?
Ja taikapuoti?
Ja hattukauppa. Mistä saan lisää hattuja?
Tästä näin.
Tämä talo voi olla postitoimisto, taikapuoti, sekä hattukauppa.
Ja niin muut koirat päättivät jäädä Hurttalaan.
Hurttala tuli hyvin toimeen viiden asukkaan kaupunkina.
Mutta Turre Tukalan ja Rekku Ronkelin saapuessa -
asukkaita oli seitsemän.
Ja kaikki muuttui.
Hurttalan koirat eivät olleet mielissään.
En ole mielissäni.
Missä muuttomyssyni on? Minä lähden!
Tässä sähke. Siinä lukee: "Minäkin lähden!"
Odottakaa!
Tämä kaupunki voi olla kaikkea haluamaanne.
Tarvitsen vain lisää puita rakennuksiin.
Istukaa siis alas ja jääkää.
Täten koirat päättivät jäädä,
toivoen Kirsufferin olevan sanansa veroinen.
Keksitkö miten saada puuta, isä?
Keksin! Pientareen takana piisaa puutaa silmänkantamattomiin.
Sen takia olenkin työstänyt koko päivän tätä -
höyrymoottoria!
Käytin teekattilaamme, köyttä ja puisia lusikoitamme.
Hieno idea. Puun tuominen helpottuu paljon.
Uskon sen olevan valmis lähtöön. Kokeillaan.
Odotas, kokeillaan uudestaan.
Se ei toimi.
Emme saa nyt puuta ikinä.
Ehkä voin korjata sen -
ja saamme kaiken tarvitsemamme puun.
Voit kokeilla, mutta älä toivo liikoja.
Olen kokeillut kaikkea saadakseni vaunun toimimaan.
Hurttalan kaupungin taru lienee lopussa.
Loppu.
Siinäkö se? Luovuttivatko he vain vaunun kanssa?
Miten he sitten rakensivat Hurttalan?
Testasin vain keskittymistäsi.
Joten Kiri-Stiina...
Minun vuoroni kertoa tarinaa.
Kiri-Stiina kieltäytyi luovuttamasta.
Hän tutkaili höyryvaunua, kunnes löysi ongelman.
Löysin ongelman.
Lusikka-akselin ja kattilanupin välinen köysi oli löysä.
Ja kuinka ollakaan, moottori käynnistyi.
Ohhoh, Kiri-Stiina! Miten sinä...
Olen korjaajakoira, isä. Tätä minä teen.
Varmista, etteivät koirat lähde.
Menen etsimään lisää puita!
Ja sitten kipinää käpäliin!
Mitä se tarkoittaa?
Se oli heidän hassu, vanhanaikainen versio -
"töpinää tassuihin" -huudosta.
Mutta Kiri-Stiina ei nähnyt ajaessa puun puuta.
Ei puita täällä. Ei puita tuolla.
Vain rutkasti tomua.
Miten rakennamme kaupungin, ellen löydä puita?
Puitako etsit? Kaupungin rakennukseen?
Kuka tuon sanoi?
Minä.
Nimeni on Rapsu.
Koska tapaan näet rapsutella.
Olen Kiri-Stiina. Asutko täällä?
Asun, olen villikoira. Elän maasta.
Itse asun Hurttalassa. Se on uusi kaupunki.
Tai on, kunhan löydämme puuta sen rakentamiseen.
Jos etsit puuta, niin voin auttaa.
Arvostaisin sitä todella.
Minkälaista on olla villikoira?
Hienoa. Herään ja leikin mullassa.
Iltapäivällä sitten leikin mullassa. Illalla -
Leikit mullassa?
En, vaan nukun mullassa,
koska olen väsynyt mullassa leikkimisestä.
Käy järkeen.
Elätkö siis itseksesi?
Kyllä, mutta en pistä pahakseni, sillä olen villikoira.
Onhan se yksinäistä, mutta minulla on multaa ja kiviä.
Lisäksi minulla on pieni tila perunoille, porkkanoille ja muulle.
Niin uuden ystävänsä Rapsun kanssa -
Kiri-Stiina ajoi monien vaarojen läpi.
Sumua!
Ötököitä!
Karhuja!
Puumia!
Kanoja!
Joista yleensä pidän, kunhan ne eivät jahtaa!
Arokierijäruuhka.
Mutta viimein he saapuivat metsään,
jossa oli kaikki Hurttalan kaipaama puu.
Tässä metsässä on kaikki Hurttalan kaipaama puu.
Minähän sanoin!
Mutta miten kaadamme puut?
Jätä se villikoiran hampaideni huoleksi.
Hyvää narskutusta, Rapsu.
Kiitos.
Seis siihen paikkaan.
Mihin tarkalleen?
Antakaa vain kultanne.
Niin!
Eihän meillä ole kultaa.
Onko teillä voileipiä?
Entä nuo puut?
Tehän asutte metsässä. Mihin tarvitsette lisää puuta?
Meidän on vietävä jotain. Olemme roistoja.
Niin!
Nimeni on Nopsa-Nakki ja tämä on Muusi James.
Niin!
Puut tänne.
Kiri-Stiina ja Rapsu olivat tulleet liian pitkälle palatakseen...
Hurttalaan ilman puuta.
Mara, lauseeni oli kesken.
Anteeksi, mutta sanoit, että nyt oli vuoroni.
Kiri-Stiina ja Rapsu olivat tulleet liian pitkälle antaakseen puun voroille.
Löysin voileivän.
Niinpä he pakenivat.
Pakene!
Odottakaa! Takaisin tänne!
Liikettä, arokierijät! Meillä on vaunu napattavana!
Höyhenhirviöitä!
Leijonia!
Turkkihirviöitä!
Ötököitä!
Sumuhirviö!
Viimein he pääsivät Hurttalaan puutavaran kanssa.
Kiri-Stiina, teit sen! Sait töpinää vaunuun!
Ja sait puun! En olisi saanut epäillä sinua.
Viimeisen kerran, antakaa puut meille.
Olemmehan roistoja.
Emme anna puitamme teille.
Mutta parantakaa tapanne ja saatte asua yhteisössämme.
Mitä teemme?
Hyvä on, se käy. Kysy sitten. Niin.
Kysy vain. Käy se.
Saammeko asua puussa?
Pelkäänpä, ettei meillä ole puita.
Mutta voisimme kasvattaa niitä.
Ja tunnen siihen sopivan koiran.
Kenet? Minutko?
Niin! Sanoit pitäväsi viljelemisestä.
Haluaisitko siis asua Hurttalassa ja kasvattaa puita?
Voisin tykätä kaupungissa asumisesta.
Ja sinunlaisestasi hyvästä ystävästä, Kiri-Stiina.
Olen mukana!
Tassua päälle.
Isketään nyrkkitassua.
Mitä se on?
Hurttalasta muodostui viimein Kirstofferin unelmayhteisö.
Pidän todella hatustasi!
Saimme sähkeen palloyhtiöltä.
Se haluaa perustaa pallokaupan.
Hurttalaan!
Kiitos kuului höyryvaunulle ja Kiri-Stiinan...
Huimalle seikkailulle. Loppu!
Halusin kertoa tarinan loppuun.
Vau. Olipa juttu. Minusta Kiri-Stiina on aito Hurttalan sankari.
Ja minusta tämä vaunu näyttää yhtä hyvältä kuin sata vuotta sitten.
Ehkä saamme sen käyntiin ja voimme antaa sillä kyytejä.
Pahoittelen, Kiri. Ei onnistu.
Samaa Kirstoffer sanoi Kiri-Stiinalle.
Kipinää käpäliin. Kipinää käpäliin!
Tekstitys: Tuomo Mäntynen