EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Kör hårt, vovven!
Gillar du...
Snabba åk i en stad med hundar?
Gillar du...
Snabba vänner som alltid lånar en tass?
Gillar du...
Bilar, luftskepp, båtar, och cyklar och trehjulingar?
Att bara vara häftig?
Välkommen till Tasseholm!
Kör hårt, vovven!
Vill vi verkligen stanna?
Nej!
Så kör hårt, vovven!
Kör hårt, vovven!
"Frank och Fido med Chili."
Oj, Liv!
Den här rampen är inte till dig. Den är till Chilis stora stunttrick.
Jag vet, farfar. Han är min favorit-stunthund.
Jag ville bara testa den.
Jag har precis testat den. Den fungerar bra.
Jag längtar efter att se stunttricket ikväll,
vilket är skälet till att jag är här först.
Du är faktiskt den andra som är här.
Fido?
Ja! Och jag har massor av bönor med mig.
Bakade bönor, pintobönor, kokta bönor, garbanzobönor.
Jag har gjort frankfurterkorvar som passar till bönorna.
Jag tar en av varje.
Nej. Det går inte. Förlåt!
Det här är en picknick för mig och Frank medan vi väntar på stuntshowen.
Det är vår vänskapsdag.
Firar ni dagen ni blev vänner?
Ja. Vi träffades på en picknick.
Jag tog med bönorna och Frank tog med frankfurterkorvarna.
Och jag gillade korvarna, och Frank gillade bönorna.
Och Frank gillade mig, och jag Frank.
Och resten är historia.
Coolt.
En annan cool sak!
Tjena, kusin.
Hej, Chili!
Kusin? Är Chili din kusin?
Men han bor i Voffsala, så vi ses inte så ofta.
Chili, vad kul det ska bli när min bästis Frank får träffa dig.
Det har jag redan gjort.
Chili, kan vi få din tassograf?
Frank? Hur känner du Chili?
Jag åt en skål med chili på Stor Skål-syltan och där var han,
och åt frankfurterkorvar.
Innan jag visste ordet av chillade jag med Chili.
Oj. Vilken tur du har.
Ja, han är jättecool.
Det taggiga håret, motorcykeln, den otroliga gimmicken.
Jag är Chili men jag är aldrig kylig.
Kul att du är här, Frank! Jag har gjort picknick till oss. Sätt dig.
Förlåt, jag har inte tid. Jag hjälper Chili med stunttricket. Måste sticka.
Chili, är du redo att köra?
Vi ses, kusin.
Hej då, Frank.
Fido, gråter du?
Nej!
Okej, det gör jag.
För Frank glömde vår vänskapsdag
och nu är han bästis med Chili istället för mig!
Fido, var inte orolig. Du är Franks bästis.
Det har du rätt i.
Jag vet vad jag måste göra.
-Prata med Frank? -Nej.
Jag behöver vara mer häftig som Chili,
så att Frank vill umgås med mig igen.
Eller så kan du vara dig själv.
Snälla, Liv! Hjälp mig bli en Chili-hund!
Okej, om det är det du vill, så gör vi det?
Bra idé! Vi börjar med en ny frisyr.
Lite taggigare.
Lite mer ögon.
Och, oj!
Oj. Mitt hår är häftigt som Chilis!
Oj, Benard, dina valpar växer verkligen upp snabbt.
Jag minns när Tuggat och Skälle var så här stora.
Fido, hur vet du så mycket om Benards familj?
Benard har varit min trimmare länge, så vi pratar.
Och när väl Benard har börjat, slutar han aldrig!
Det är sant, jag snackar mycket.
Och Fido är en god lyssnare.
Ser du, Fido? Du behöver inte vara mer som Chili.
Du är bra som du är.
Nu behöver jag bara en cool gångstil och en gimmick, som Chili.
Va? Du har en bra gångstil.
Snälla?
Okej, om det är det du vill.
Jag vet rätt hund som kan hjälpa dig.
Jag heter Sam Whippet, och det finns viktigare saker än att vinna.
Oj, jag älskar den gimmicken.
Jag får gåshud.
Vill du testa?
Men jag klarar inte av det.
Jag kan inte ens gå i slow motion.
Det behöver du inte. Det är Sams gångstil och gimmick.
Du kan hitta på en egen.
Titta, här är min!
Jag heter Liv. Kör hårt, vovven!
Oj!
Nu är det din tur.
Jag heter Fido, och är ledsen över det där.
Kanske försöka med nåt mer självsäkert?
Kom igen, Fido! Du klarar det!
Jag heter Fido, och... är inget husdjur.
-Ja! -Där har vi det!
Oj!
Du är på väg.
Och tack för lasagnen, Fido. Den bästa hittills.
Har du lagat lasagne till Sam?
Ja, Fido lagar lasagne till mig varje gång jag vinner en tävling.
Ser du, Fido? Du är en god lyssnare och en otrolig kock.
Du är toppen som du är!
Men jag skulle vara bättre om jag hade en motorcykel som Chili.
Och då kör jag in snabbt...
och Frank skulle se mig och säga:
"Oj, han har en motorcykel! Vi ses, Chili."
Det borde räcka, Fido. Har du åkt på en sån här?
Nej
Var är ratten?
Jag gör det, Liv!
Toppen. Nu testar vi den på marken.
Jag gör det verkligen, Liv!
Bra, Fido. Nu testar vi utan stödhjulen.
Okej! Du kan släppa!
Det har jag redan gjort!
Behåll lugnet, Fido!
Oj! Jag gör det verkligen, Liv!
Frank kommer att älska det här.
Vi visar honom.
Stanna nu cykeln och låt mig hoppa på.
Stanna? När ska jag lära mig det?
Det ser bra ut, Chili.
Den här banderollen fångar verkligen min starka käke.
Har ni sett Fido?
Nej. Hur så?
Det kommer ni att göra.
Jag är Fido, och är inget husdjur.
Frank. Vill du ta en åktur?
Jag kan inte, för...
för jag jobbar ännu med Chili på stunttricket.
Okej.
Kom igen, Chili.
Vi ses, kusin.
Jag har ny frisyr och gimmick,
och jag kör motorcykel,
och Frank märkte det inte ens.
Kanske det inte fungerade för att du försöker vara Chili
när du bara borde vara Fido.
Du har rätt. Jag försökte allt för att vara som Chili!
Allt utom...
att göra ett stunttrick.
Där har vi det! Jag måste göra ett trick. Bra idé, Liv!
Vänta! Det var inte min idé!
Okej, den här muggen är fontänen i centrum,
och de här böckerna är ramperna.
Motorcykeln är en motorcykel.
Chili kommer att hoppa över stadens centrum, så här.
Men mitt trick kommer att vara bättre.
Jag ska hoppa från det här luftskeppet till det här.
Nej, Fido. Du går för långt.
Du behöver inte göra det för att imponera på Frank.
Jo, det behöver jag!
Frank är min bästis, och jag gör vad som än krävs.
Vad hade du gjort om Jack hade slutat umgås med dig?
Vad som än krävs.
Okej. Jag ska se till att den här är redo att flyga.
Undrar var Fido är.
Och vad händer med luftskeppen?
Okej, Fido. Du är redo att hoppa. Hur känns det?
Jag mår jättebra.
När Frank ser mig hoppa från luftskeppet...
som är väldigt högt upp, förresten,
kommer han att bli så imponerad!
Och då glömmer han Chili och är min bästis igen.
Är du säker på att du vill göra det här?
Ja, absolut. Utan tvekan. Hundra procent. Absolut.
För du måste verkligen inte.
Tack så mycket!
För jag vill inte göra det. Jag är så rädd, Liv!
Vilken lättnad. Vi tar oss ner på marken igen.
Och du hade rätt. Jag behöver inte vara som Chili.
Precis! För du är Fido.
Jag behövde ingen ny frisyr, eller gimmick, eller motorcykel.
Och jag behöver verkligen inte göra det här stunttricket!
Jag håller med, så hoppa av, så går vi.
Absolut!
Fido?
Fido!
Bra att jag installerade fallskärmarna.
Fido! Du hade kunnat skada dig. Vad håller du på med?
Jag försöker bara bli din bästis igen.
Va?
Du umgicks med Chili hela dagen,
och jag blev rädd att du inte gillade mig längre.
Du glömde till och med vår vänskapsdag.
Nej. Det var därför jag umgicks med Chili hela dagen.
Jag planerade en överraskning för dig.
Hör upp, Chili ska nu göra sitt största stunttrick i karriären
till Fidos ära.
Den bästa lyssnaren, den bästa kocken
och den bästa vännen en hund nånsin kan ha.
Glad vänskapsdag, Fido.
Ser du? Jag sa ju att du var bra som du var.
Oj! Otroligt, Chili!
En vänskapsbanderoll?
Ja, jag vet hur mycket du älskar banderoller.
Jag har gjort en sak åt dig.
Jag har gjort frankfurterkorvar och bönor, för jag gillar korv och du bönor.
Och jag gillar dig, och du mig.
Mitt arbete här är slutfört.
"Lilla hunden på prärien."
"Och så, Kelly Korgi, om du kommer och sjunger på Benscenen,
gör det Pawstons hundraårsdag perfekt.
Hälsningar, ditt största fan, Liv Skällson.
P.S. Hoppas att du fick mina andra hundra vykort också."
Hej, farmor och farfar.
Den där vagnen ser väldigt gammal ut.
Det är den. Vi har hämtat den på Tasseholms museum.
Det är Tasseholms första fordon, en ångdriven vagn.
Vänta, så man kan köra den här?
Ja. För hundra år sen.
Men den fungerar inte längre.
Vi tyckte att den skulle vara med i födelsedagsfirandet
för den är lika gammal som Tasseholm.
Men den måste inte se så gammal ut.
Liv, Mårten, börja skrubba.
När vi har putsat upp den kommer den se lika bra ut som när den byggdes.
Vem byggde den?
Ingen annan än din gammel-gammel-gammel-farfar,
Tugglas Ylare Skällson.
Så hunden som grundade Tasseholm uppfann även det första fordonet?
Ja, men han hade inte kunnat göra det utan...
Livia Skällson.
Jag ville berätta det.
Hjälpte Livia Skällson till med att uppfinna det första fordonet?
Vänta. Jag döptes efter henne, va?
Absolut. Hon var din gammelfarmor.
Vad gjorde hon? Hur går historien? Jag måste få veta.
Om vi ska berätta en gammal historia måste vi ha en banjo.
Allt började för hundra år sen.
På den här platsen.
Nej, vänta. Den här platsen.
För hundra år sen fanns så klart inget av det här.
När Tugglas och Livia kom hit
visste de att det här var stället de skulle kalla sitt hem.
Det här är stället vi kallar vårt hem.
Men, pappa, det finns inget här.
Nej. Men vår vagn gick sönder, så vi kan lika gärna anlägga vår stad här.
Och vi kallar den...
Tasseholm.
Bra namn.
Men här finns bara ett träd,
och det ger oss inte nog med virke för att bygga en hel stad.
Du skulle bara veta hur mycket man kan bygga av ett träd.
Så Tugglas och Livia högg ner trädet
och använde det för att bygga Tasseholms första byggnad.
-Hallå! -Va?
Titta! Andra hundar!
Inte bara nya hundar, Livia. Kanske nya grannar.
Hej, ni andra hundar.
Hejsan!
Letar ni efter en stad att kalla för ert hem?
Det beror på. Tycker du om min hatt?
Ja?
Då så! Vi letar efter en stad att kalla vårt hem.
Jag heter tant Lydia.
Jag heter Geraldiah, telegramhunden.
Och jag heter Tassobert Trollkarl.
Så den här stan du nämnde, var ligger den?
Här.
Det är bara ett hus. Var är postkontoret?
Och magiaffären?
Och hattaffären? Var ska jag köpa nya hattar?
Här!
Huset kan vara ett postkontor, en magiaffär, och en hattaffär.
Och så beslöt de andra hundarna sig för att stanna i Tasseholm.
Som en stad med fem invånare klarade sig Tasseholm rätt bra.
Men när Orubblige Hund och Nätta Hund kom dit,
blev det en stad med sju invånare.
Och allt förändrades.
Hundarna i Tasseholm var inte glada.
Jag är inte glad.
Var är min flytt-huva?
Här är ett telegram. Det står: "Jag flyttar också!"
Vänta!
Stan kan vara det ni alla behöver.
Jag måste bara hitta mer virke för att bygga fler hus.
Så sitt, och stanna.
Så hundarna beslöt sig för att stanna,
i hopp om att Tugglas skulle hålla det han lovat.
Har du kommit på hur vi ska få tag i mer virke?
Ja. Det finns en skog där borta med träd så långt ögat kan se.
Vilket är skälet till att jag har jobbat på den här hela dagen...
En ångdriven motor!
Jag använde vår tekittel, lite rep och alla våra träslevar.
Bra idé. Den kommer att underlätta när vi ska ta hit virket.
Och jag tror att den är färdig. Vi testar den!
Vänta, vi testar igen.
Den fungerar inte.
Nu får vi aldrig tag i virket.
Kanske jag kan laga den,
så får vi allt virke vi behöver.
Ja, du kan ge det ett försök, men ha inte för höga förhoppningar.
Jag har försökt med allt för att få vagnen att fungera.
Jag antar att det är ute med staden Tasseholm.
Slut.
Var det allt? Gav de bara upp med vagnen?
Hur byggde de då Tasseholm?
Jag såg bara efter om du var uppmärksam.
Hur som helst, Livia...
Okej, min tur att berätta historien.
Livia vägrade ge upp.
Hon jobbade på ångmaskinen tills hon hittade problemet.
Jag hittade problemet.
Det finns ett löst rep mellan slevskaftet och kittelns handtag.
Och, se och häpna, motorn startade.
Oj, Livia! Hur kunde du...
Jag är en fixarhund. Det är det jag gör.
Se nu till att hundarna stannar i Tasseholm.
Jag ska hitta lite träd!
Framskrid, vovven. Framskrid!
Vad betyder det?
Det var deras lustiga, gammaldags sätt
att säga: "Kör hårt, vovven."
Men när Livia körde hittade hon inte ett enda träd.
Inga träd här. Inga träd där.
Bara en massa jord.
Hur ska vi bygga en stad om jag inte hittar några träd?
Letar du efter träd? För att bygga en stad?
Vem sa det?
Jag sa det.
Jag heter Kli.
För, du vet, allt kliande.
Jag heter Livia. Bor du här?
Ja, jag är en vildhund. Jag lever av naturen.
Jag bor i Tasseholm. Det är en ny stad.
Den blir det när vi hittar lite trä så att vi kan bygga den.
Om du letar efter trä kan jag hjälpa dig hitta det.
Det skulle jag uppskatta.
Hur är det att vara en vildhund?
Jättebra. Jag vaknar och leker i leran.
Sen på eftermiddagen leker jag i leran. Och på kvällen...
Leker du i leran?
Nej, då sover jag i leran,
för att jag är trött efter att ha lekt i leran hela dagen.
Det låter logiskt.
Är du här helt själv?
Ja, men det är ingen fara, jag är ju en vildhund.
Visst blir det ensamt, men jag har leran och stenarna.
Och jag har ett litet land med potatisar, morötter och andra grödor.
Så med sin nya vän Kli vid sin sida
körde Livia genom många faror.
Dimma!
Insekter!
Björnar!
Bergslejon!
Hönor!
Som jag vanligen gillar bara de inte jagar mig!
Trafikstockning med marklöpare.
Men till slut kom de fram till en skog
med alla träd Tasseholm nånsin kunde behöva.
Den här skogen har alla träd Tasseholm nånsin kan behöva.
Jag sa ju det!
Men hur ska vi hugga ner träden?
Låt mig och mina vildhundständer ta hand om det.
Snyggt hugget, Kli.
Tack.
Stopp där ett tag.
Stoppa vad var?
Ge oss bara ert guld.
Ja!
Men vi har inget guld.
Har ni några smörgåsar?
Det där virket då?
Vänta, ni bor i en skog. Varför behöver ni mer trä?
Vi måste ta nåt. Vi är banditer.
Ja!
Jag heter Snabba Frans och det här är Fido the Kid.
Ja!
Ge oss virket.
Livia och Kli hade åkt för långt, så de återvände...
Mot Tasseholm med virket.
Mårten, jag var mitt inne i en mening.
Förlåt, men du sa att det var min tur nu.
Livia och Kli hade åkt för långt för att överlämna virket till banditer.
Jag hittade en smörgås.
Så de flydde.
Fly!
Vänta! Kom tillbaka!
Kom igen, marklöpare. Undan! Vi har en vagn att fånga!
Fjädermonster!
Lejon!
Pälsmonster!
Insekter!
Dimmonster!
Och till slut kom de tillbaka till gamla Tasseholm med virket.
Livia, du klarade det! Du fick igång vagnen!
Och du har virket! Jag skulle aldrig ha tvivlat på dig.
För sista gången, ge oss virket.
För vi är banditer.
Vi ger er inte vårt virke.
Men sluta vara banditer, så är ni välkomna i vårt samhälle.
Vad ska vi göra nu?
Okej, det är lugnt. Gör det. Ja. Precis. Ja.
Fråga. Ingen fara.
Får vi bo i ett träd?
Vi har tyvärr inga träd.
Men vi kan få det om vi odlar några.
Och jag vet vilken hund som kan hjälpa till.
Vem då? Jag?
Ja! Du sa att du gillar att odla saker.
Vill du bo i Tasseholm och odla lite träd?
Jag tror att jag kommer att gilla att bo i en stad.
Och att ha en god vän som du, Livia.
Räkna med mig!
Vi skakar tass på det.
Vi tasskrockar på det.
Vad är det?
Tasseholm blev till slut samhället Tugglas hade drömt om.
Jag gillar verkligen din hatt!
Vi fick just ett telegram från ett bollföretag.
De vill öppna en bollaffär.
I Tasseholm!
Allt tack vare den ångdrivna vagnen och Livias...
Vågade äventyr. Slut!
Jag ville avsluta historien.
Oj. Vilken historia. Jag skulle säga att Livia är en riktig hjälte i Tasseholm.
Och jag skulle säga att den här vagnen ser lika fin ut som för hundra år sen.
Vi kanske kan få den att gå och använda den för turer på festen.
Ledsen, Liv. Det går inte.
Det var precis vad Tugglas sa till Livia.
Framskrid, vovven. Framskrid!
Undertexter: Mattias Backström