ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Мчи, пес, мчи!
Заціни
В містах перегони круті
Заціни
Друзяк, що не кинуть в біді
Заціни
Авто, байки і човни
Драйвово, класно
У місті Лапстон
Мчи, мчи, мчи, мчи, мчи, пес, мчи!
І зупинятися нема
У нас причин!
Отже мчи, мчи, мчи, мчи, мчи, пес, мчи!
Мчи, пес, мчи!
ПОЛЮВАЧ І ПОКУСАЧ
Лихі Блоха та Грім
вважали, що зуміли втекти із поцупленим ключем.
Однак вони помилялися,
адже Полювач і Покусач вже тут!
Вас вполювали!
Герої зруйнували підступний план,
повернули ключ
і знову врятували місто!
Кінець!
Ні! Вже кінець?
Хвосте, хочу більше Полювач і Покусач!
Я теж, Вушику.
Та наступний комікс вийде за тиждень.
Не страшно. Ми почекаємо.
-Не можу так довго чекати. -Я теж. Давай перечитаємо!
У мене є краща ідея.
Навіщо перечитувати, якщо можна пережити.
Так!
Зажди-но. Що ти маєш на увазі?
Ми можемо пограти в героїв!
Еге. Так значно зрозуміліше.
-Можна, я буду Покусачем? -Якщо я буду Полювачем.
Та щоб бути героями, треба виглядати як герої.
Суперкостюми.
Суперспорядження.
Суперколеса.
І суперпоживок.
Що? Ми можемо зголодніти.
Я Полювач, герой, що вполює негідників одним помахом хвоста!
Я Покусач.
Лиходії пищатимуть від моїх неймовірних жувальних іграшок.
Покусачу, застрибуй в гончак Полювача.
Ми повинні захистити місто від небезпеки!
Проскануй територію у пошуках загроз.
Візьму свої шукачі-пищавки.
Полювачу! Попереду невідомий об'єкт!
Пополюємо!
Покусачу, все гірше, ніж я думала.
На землі сміття! Маємо його забрати.
Тож чому ти його не взяла?
Слушно. Я миттю.
Стій! Прибережи сили, Полювачу.
Це робота для… кус-меранга!
Гадаєш, це спрацює?
У коміксах завжди спрацьовувало.
Я кину кус-меранг,
він підчепить сміття і повернеться до мене.
Вкуси його!
Наступного разу вийде, Покусачу.
А зараз…
Місто врятоване від сміття.
Так тобі, сміття!
В гончак Полювача!
Так і знав. Вони грають у Полювач і Покусач.
Це найкращий у світі комікс!
Тому ми й читаємо його в кущах.
Та найкращі його персонажі — поганці Блоха та Грім.
Квасолику?
Думаєш те ж, що і я?
Певно, ні, бо я не думаю ні про що.
Я думаю, що ми можемо перевдягтися у поганців
і завдати клопоту Полювач і Покусач.
Тепер і я про це думаю!
Та перш ніж зайнятися костюмами, порепетируємо наш зловісний сміх.
Я перший.
Щось таке. Тепер ти.
Гаразд. Ми над цим попрацюємо.
Вітаю!
Героїчні собаки! От пощастило.
Врятуєте мого капелюха?
Капелюх у біді?
Не хвилюйтеся, пані.
Час для Полювача-Обертача!
Вихор від моєї супершвидкості здує ваш капелюх з дерева!
Овва, яка ти!
Кус-меранг завершить справу.
Вкуси його!
Хай тобі!
Не сумуй, Покусачу,
адже могутній Полювач-Обертач… бере ці граблі!
Вашого капелюха врятовано, пані.
Чи до вподоби мені ці герої?
Так, безумовно.
Знаєш, для чого настав час?
Для суперпоживку?
Я мала на увазі пригоди.
Час з'ясувати, чи комусь потрібна наша…
На поміч!
Допоможіть! Хвосте та Вушику!
Власне, Мала, ми сьогодні — Полювач і Покусач.
Я підіграю.
Полювач і Покусач, моя кістка зникла!
Я поклала її у цю ямку і зайшла у дім,
та коли повернулася, її вже не було!
Хто б міг її взяти?
Ми могли!
І взяли!
Блоха та Грім?
Саме так! Ми ваші заклинаті… Закриті…
Тобто заклюті…
Ми поганці!
Мене звуть Грім, бо я гримлю.
Як грім.
А мене — Блоха, бо у мене є блохи!
Як чешеться.
Гидота.
Негайно поверніть кістку!
Нізащо!
Блохо, в поганцемобіль!
Не турбуйся. Я поверну кістку.
Вкуси його!
Чому в коміксах у Покусача все так легко виходить?
Застрибуй, Покусачу!
Треба вполювати поганця.
То… Мені просто зачекати тут?
Вам нас нізащо не наздогнати!
Серйозно, Квасолику, зроби щось зі своїм лиховісним сміхом.
Що, він надто лиховісний для тебе?
А такий?
Полювачу! Вони тікають!
Вмикаю режим суперполювача!
Гаразд, Блохо та Громе, віддавайте кістку.
Хочеш кісточку? Забирай!
У Блохи та Грому є більші і страшніші плани.
Апорт!
О ні! Злочинці втекли.
Ненадовго. Наздоженемо їх…
-На перегонольоті. -Привіт.
Даруйте, що заважаю рятувати світ…
Точно, тримай, Мала.
Спасибі, Полювач і Покусач!
Цікаво, що замислили поганці.
Це може бути що завгодно.
Як-не-як, вони злі генії.
Ми могли б розмалювати крейдою тротуар.
Не таке це вже й зло, Блохо. Думай ще.
Ми можемо бігати містом і кричати: «Бу!»
Більше моторошно, ніж злісно, ще й трохи дратує.
Ми можемо викрасти всі м'ячі з магазину м'ячів
і гратися ними вічно!
Сміх стає все вдалішим.
І чудова ідея. Радий, що я зметикував.
Вдалося помітити поганців?
Ні. Лише пташок, які займаються балетом.
Яка грація.
Ось і поганці! Вони прямують до магазину м'ячів!
Як і ми.
Покусачу, маю до тебе прохання.
-Передати тобі суперпоживок? -Ні. Візьми кермо.
Лише один оберт цієї ручки — і всі м'ячі наші!
Не так швидко, Блохо та Громе!
Полювач і Покусач уже тут. Вас вполювали!
Гадаєш, ти зможеш зруйнувати наш підступний план?
Подумай краще!
Блохо, це було так лиховісно!
Справді? Я зміг! Ура!
-Ой-ой. -Що значить «ой-ой»?
Ми щойно влаштували у місті стрибучий безлад!
Але я думав, що ми лиш хочемо пограти з ними.
Так, проте цей план значно лиходійніший.
О ні, Полювачу! М'ячі можуть знищити місто!
Є лиш один вихід, Покусачу.
Полюй, пес, полюй!
М'ячі збивають з ніг!
М'ячі збивають з пантелику!
М'ячі нападають!
Ми впоралися, Покусачу! Зібрали усі м'ячі.
Усі, крім цього.
Великий м'яч — велика проблема.
Величезна проблема!
Допоможіть! Він рухається в бік нашого дому!
Ми його зупинимо.
Він так швидко стрибає.
Час увімкнути режим суперполювача.
Я не можу його наздогнати.
Тоді залишилося зробити лише одне.
Вкуси його!
Він пролетів повз!
Так! Я знала, що ти зможеш, Покусачу.
Спасибі, Полювач і Покусач!
Ви наші найулюбленіші герої!
Блоха хотів подякувати
за те, що врятували наше лігво зла,
та ви ще зустрінетеся з Блохою та Громом.
Так, це я й мав на увазі!
І гарно зіграли в героїв та поганців.
Було весело.
Молодець, Покусачу.
Ти теж, Полювачу.
Ось так Полювач і Покусач знову врятували місто,
та залишилося зробити лише одне…
РЕЦЕПТ НА ПРИГОДИ
Гаразд, слухайте всі.
Ось що планується для вечері «Улюблений Полумисок».
Я приготую тасту.
Зрозуміли? «Та-сту»?
Бо я «та-то», тож «таста».
-Зрозуміло, татку. Дотепно. -Дякую, Хвосте.
Дідусь готує м'ясний рулет,
а мама принесе печену лаптоплю.
Це тому, що у нас лапи? «Лап-топля»?
Дзява зі Спайком приготують сухий космічний суп.
Смакота!
А Чеддер Бісквіт готуватиме начос на шпажках.
Залишилися салат та десерт.
-Десерт! -Так, салат!
Двоє бажаючих.
Хвосте та Бабусю, приготуєте його разом?
Мамо, ти можеш спекти те печиво.
-Яке печиво? -Ну, те печиво.
А, те печиво.
Звісно. Ми зможемо приготувати те печиво.
Ми не зможемо приготувати те печиво.
Ніхто не може приготувати те печиво!
Яке печиво, Бабусю?
Це двоюрідна пра-прабабка Юніс,
а це її знамените унікальне печиво.
Я скуштувала його у дитинстві.
Мій хвіст досі виляє, коли я згадую його.
Тоді ми точно його готуємо!
Воно зробить фурор на вечері «Улюбленого Полумиска»!
Та ніхто не зміг повторити рецепт Юніс.
Чимало Гавкунь намагалися,
та все марно.
Тоді ми точно-преточно його готуємо.
Ну ж бо, Бабусю. Ти і я! Ми впораємося.
Я чекала такої відповіді.
Я дуже хочу скуштувати те печиво знову.
Потримай рецепт у себе, поки я зберу все необхідне.
Тут всього три інгредієнти.
Ти певна? Я гадала, їх чотири.
Ні. Один, два, три.
Це буде легко.
Ніщо з цього не буде легко, серденько.
Давненько я не була за кермом! Як тобі, Хвосте?
Круто!
Так!
А ще здається, ми проминули продуктовий магазин.
Хіба не потрібно купувати інгредієнти?
Ці інгредієнти не знайдеш в магазині.
Тому те печиво і називається унікальним.
Бо ті інгредієнти далеко і їх важко знайти?
Саме так. Ось чому нікому не вдавалося печиво.
Нікому, окрім нас, Бабусю!
Моя дівчинка. Тримайся!
Час відшукати перший інгредієнт — розвіяну пшеницю!
Розвіяну пшеницю можна знайти лише в одному місці — на Вітряному острові.
Логічно.
Бабусю, міст!
О ні! Тепер доведеться чекати, поки він підніметься і опуститься.
Нічого ми не чекатимемо.
-Все заради випічки! -Так!
Острів не такий вже й вітряний.
-Це буде… -Не кажи «легко»!
Я хотіла сказати «вітерець».
Пшениця попереду.
Тримайся за мій хвіст.
Воно й не дивно, чому тут не відпочивають.
Говоріть за себе! Обожнюю це місце!
Розвіяна пшениця! Лови, Бабусю!
Воно й не дивно, чому нікому не вдається печиво.
Нам не до снаги навіть дістати перший інгредієнт!
Авжеж до снаги, Бабусю! Подай-но мені кухонне начиння.
-Пшеницелови! -Моя дівчинка.
Це було неймовірно!
Такого не побачиш на Лапаях.
-Пшениця у нас! -Один інгредієнт є, залишилося два.
Сюди!
Наступний інгредієнт — цукор.
-Звучить… -Не кажи «легко».
-Я хотіла сказати «солодко». -Як і ти.
І це не звичайний цукор, а рожевий.
Гадаю, ми прямуємо до Рожевого Піка?
Вгадала. Показати тобі, як я вмію?
-Я вже бачила. -Не таке!
Так! А ще…
Там рожевий кам'яний цукор!
Маю сказати, було легко його дістати.
Аж надто легко.
Два інгредієнти є, залишився один.
Що відбувається?
Дам підказку. Римується із «хлібина».
Хмарина? Ні, не те.
Лавина!
Мчи, пес, мчи!
Наш цукор!
Може, повернемося?
Забудь!
Певно, краще зготувати тістечка на десерт.
Чи смачний фруктовий салат!
Ні! Ми приготуємо печиво. Треба лиш дістати ту банку.
Дай мені ранець. У мене є ідея.
Хвосте, що ти…
Дам підказку. Римується із «гопаткові брижі».
Лопаткові лижі!
Так! Ого, ти вправна у цій грі.
У тебе чудово виходить, Бабусю! Тільки не забувай про скалкові палиці!
Цукор на горизонті!
Ми його упустимо!
Нічого ми не упустимо!
Стрибай, пес, стрибай!
Цукровий стрибок, Бабусю.
Зрозуміла? Цукровий? Бо за цукром?
Гарний жарт!
Що? Я тут теж відпочиваю.
Будете гарячий яблучний сидр?
Два інгредієнти є, залишився один.
Я дійсно вважала, що їх там чотири.
Ні, всього три.
Бачиш? Останній — яйце.
Дай вгадаю. Це особливе яйце,
яке знесла курка на якійсь далекій фермі.
Так, курка, проте не на фермі.
Нам потрібне яйце печерної курки.
Ти сказала «печерної»?
На жаль, так.
Отакої, це печиво й справді унікальне.
Я й не знала, що існують печерні кури.
Мабуть, вони схожі на звичайних.
Може, трохи більші за звичайних.
Значно більші за звичайних.
-Що робитимемо, Бабусю? -Гадки не маю.
-Ти балакаєш курячою? -Ні, та можу помахати крилами.
Дотепний курячий жарт. Проте поквапся!
Даруйте, пані Курко. Можна ваше яйце?
Тепер ти спробуй.
Розумієте…
Сьогодні у Гавкунь вечір «Улюбленого Полумиска»,
а ми повинні спекти особливе печиво…
Все ще можемо приготувати фруктовий салат.
Хвилинку. Вушик розповідав мені про курей.
Курчата — мої улюблені тварини.
Ні, було ще дещо.
Усі курчата обожнюють дві речі — кукурудзу та музику.
Курчата обожнюють кукурудзу та музику!
Що ж, у нас немає кукурудзи…
Однак у нас є музика.
Агов, печерна курко
Тобі до душі наша пісня про яйце?
Чи можеш ти, печерна курко
Одне нам віддати І з нами станцювати?
Ми скажено їхали без упину
Побороли вітер та лавину
Довелось чимало пережити Не примушуй нас просити
Просто з нами заспівай І яйце нам передай
Ми скажено їхали без упину
Побороли вітер та лавину
Довелось чимало пережити
Не примушуй нас просити
Просто з нами заспівай І яйце нам передай
Так! Нам вдалося!
Ось чому я відпочиваю у цій печері! Заради видовищ!
Це останній інгредієнт. Час випікати.
Дякую, печерна курко.
Розвіяна пшениця, рожевий цукор і яйце печерної курки.
Ми дістали усі три унікальні інгредієнти.
Що?
Четвертий інгредієнт!
Так і знала, що їх більше трьох.
Пробач, ти мала рацію. Папір злипся.
Рожевий цукор.
Та що значить знак питання?
Це секретний інгредієнт.
Добре, прошепочи мені на вушко.
Я не знаю, що це.
-Час вечеряти! -Що тепер?
Спечемо печиво і будемо надіятися на краще.
Яка смакота!
Чудова робота, Гавкуни.
Спайку, поділися рецептом космічного супу.
Як то він так літає?
Антигравітаційна паста і трохи коріандру.
Який я радий, що залишив місце для печива!
Сподіваємося, вам сподобається.
Було весело готувати його, та там бракує одного інгредієнта.
Здається, їм сподобалося. Може, вони смачні?
Зараз розсуджу.
Я теж розсуджу.
Матінко! Воно ідеальне!
Воно смакує так само, як я пригадую!
Навіть без секретного інгредієнта.
Та цікаво, що це.
Не знаю, проте з вас вийшла чудова команда.
Стривайте! Ось воно!
Бабусю, усі собаки намагалися приготувати печиво самотужки.
А з двоюрідна пра-пра-бабка Юніс був ще один собака.
Знаю, куди ти хилиш, Хвосте.
Секретний інгредієнт — робота в команді.
Я знала, що ми впораємося, Бабусю.
Без тебе нічого б не вийшло, малечо.
Зробимо фотографію.
Переклад субтитрів: Христина Сеньків