EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Kör hårt, vovven!
-Gillar du... -Snabba åk i en stad med hundar
-Gillar du... -Snabba vänner som alltid lånar en tass?
-Gillar du... -Bilar, luftskepp, båtar
Cyklar och trehjulingar Att bara vara häftig
Välkommen till Tasseholm
Kör hårt, vovven
Kör, kör, kör, kör
-Kör hårt, vovven -Och vill vi verkligen stanna?
-Nej -Så bara kör
Kör hårt, vovven
"Valppassningen."
En brådskande luftskepps-leverans?
Ner därifrån, Gny.
Finns det inga andra piloter du kan ringa?
Jag passar två valpar idag.
Okej. Jag kommer så fort jag kan.
Spiken? Är du hemma?
Hej, mamma. Jag tror att Spiken åkte till månen idag.
Eller kanske det var gallerian.
Toppen. Jag måste göra en brådskande leverans med luftskeppet,
men nån måste ta Gny och Ronda till lekplatsen.
-Jag kan göra det. -Var är Cheddarkex?
-På cirkusläger. Jag kan göra det. -Var är...
Gilbert är på frimärkssamlarmöte, pappa är på jobbet,
och farmor och farfar är i verkstan men jag kan göra det.
Liv, att ta hand om valpar är ett stort ansvar.
Och de här två valparna är jobbiga.
-Det är ett jobb för en stor hund. -Jag är en stor hund.
Jag lägger upp mitt eget torrfoder, diskar min skål, tvättar mitt halsband,
och kör min egen scooter, som jag har byggt.
Du kanske är redo för ett stort hundjobb.
Okej. Ta den här och de här.
Du behöver bara ta dem till lekplatsen.
-Vi ses där så fort jag är färdig. -Jag fixar det.
Var på din vakt, och släpp dem inte ur...
Vänta, vart tog de vägen?
Här. Jag ordnar det, mamma.
Kom tillbaka, Gny!
Släpp den, Ronda!
Så fint att se tre valpar som leker i verkstan.
Två valpar, farfar. Och en stor hund. Det är jag.
Så, inget lekande.
Jag måste ta de här valparna till parken.
Oj. Helt själv? Jag är imponerad.
Ja. Det är ingen stor grej för en stor...
Ett litet råd vad gäller att ta hand om valpar.
Blinka aldrig.
Uppfattat, farmor. Inget blinkande.
Oj! Inget mer blinkande.
Inget mer blinkande.
Det var min sista blinkning.
Kör hårt, stora vovven!
-Tror du att hon klarar av det? -Jag hade aldrig klarat det.
Jag blir trött bara av att se på dem.
Lekplatsen, här kommer vi! Är du okej där bak, Gny?
Och du då, Ronda?
Det låter som ett ja och ett ja!
Jag tar er dit på två svansviftningar.
Vänta, jag kan inte köra fort. Jag måste köra lugnt och fint.
Som en stor hund.
Vad sägs om lite musik?
Oj, inte den musiken.
Jag älskar den här sången.
Jag menar, jag brukade det. När jag var valp.
Ja, det är pappas dörrklocka-affär.
Men vi ska inte dit, vi ska till lekplatsen.
Så fort jag har gjort ett fint, ansvarsfullt stopp.
Jag fixar det här.
-Hej. -Hej.
Tycker du om min hatt? Och vill du spela lite baseboll?
Jag har inte tid att spela, Ärtiga Berta. Jag måste ta valparna till parken.
-Hej då. -Hej då.
Nej, jag sa hej då till valparna, för de springer iväg.
-Vänta på mig! -Hej då!
Det var till dig.
Valparna! Valparna?
Där är ni ju.
Liv, de påminner mig om när du var valp.
Du älskade att ringa i dörrklockorna. Varsågod, ring i en.
-För gamla tiders skull. -Okej!
Nej. Jag är ingen valp längre, pappa.
Dessutom har jag valpar att fånga.
Jag fixar det. Vill du ha lite hjälp med de här två?
Nej, tack. Jag har det under kontroll.
Jag behöver bara hindra dem från att springa iväg.
Som jag alltid säger, det finns en dörrklocka för varje problem.
Nej.
Nej, den fungerar inte.
Inte den.
Gillar ni den?
Ser du? Det finns en dörrklocka för varje problem.
-Det säger jag alltid. -Ibland två gånger om dagen.
En lamm-dörrklocka... får ni. Förstår ni, ungar
Får? För att det är ett lamm?
Jag är så rolig!
Låt oss se hur det går för oss.
Parken är här framme.
Allt går toppen.
Det hade kunnat gå bättre med ballonger.
Jag älskar ballonger.
Nej. Inga ballonger till mig. Jag är ingen valp.
Men de är det.
Ha det så roligt, valpar.
Gamla Liv tar er till parken på nolltid.
-Hej, Liv. -Hej Gatubrunnshunden. Vad har du för dig?
Inte mycket. Tittar bara på flygande valpar.
Det låter fint.
Vänta, flygande valpar?
Flygande valpar!
Jag måste upp dit.
Bra att de är på väg mot Stadsstegen.
Jag glömde att vi hade en sån. Tack, Gatubrunnshunden.
Kul att prata med dig, Liv.
Jag kommer, valpar.
Jag har er.
Mamma! Jag kan inte låta henne se oss.
Göm er, valpar. Göm er!
Ballonger. Så fint.
Det var nära ögat.
Hallå, där är parken!
Förbered för landning.
Hur ska vi nu komma ned?
Hallå, grönhakar. Kan ni hjälpa till?
Inte än. Inte än.
Okej, nu!
Tack för hjälpen.
Ja! Lekplatsen är där framme.
Ta mina tassar, och släpp inte.
Inget stoppar oss nu.
Ursäkta? Jag letar efter tennisbanorna. Vet du var de är?
Ja, ditåt.
Nej! Tennisbollar!
Gny!
Ronda!
Sitt! Plats! Rulla runt!
Jag kan inte ta dem till lekplatsen.
Jag är kanske inte en så stor hund trots allt.
Se hur de studsar.
Gatubrunnshunden, tycker du om mitt slagträ?
Ja, den passar med din hatt.
Och den är perfekt för att jaga tennisbollar. Nu leker vi.
Snyggt fångat!
Jag tar den!
Stora hundar som jagar tennisbollar?
Jag antar att stora hundar kan leka.
Om de kan leka, så kan jag det.
Dags att vara mer valpig än valparna.
Gny och Ronda...
Till lekplatsen.
Sen kan ni springa runt så mycket ni vill.
-Hej, mamma! -Hej, Liv.
Vad duktig du var som fick valparna till lekplatsen.
Det var ingen stor grej.
Jag antar att du är en stor hund trots allt.
Men jag har fortfarande lite valp i mig.
Ja. Jag också.
"Dregel-brott."
Jack, varför säger vi "Hmm" hela tiden?
För det är så den berömda detektiven, Körtektiv Nos, gör
när hon hittar en ledtråd.
Och jag hittade precis en ny ledtråd till mysteriet
kring vem som hade den smältande glasstruten.
Gatubrunnshunden, det var du!
Det var jag, jag erkänner, jag gjorde det.
Vänta, vad gjorde jag?
Din glasstrut smälte. Det är ingen stor grej.
Vilken lättnad.
Och det är problemet, Jack. Det är ingen stor grej.
Men du sa att vi skulle hitta ett stort mysterium.
Kanske de känner till en.
Hej, farmor och farfar. Vi letar efter ett stort mysterium.
Vet ni nåt?
Ledsen, Liv.
Ha det så roligt.
Ledsen, Jack.
Den här detektivgrejen är nog för långsam för mig.
-Kan vi leka nåt annat? -Visst, Liv.
Och vi behöver inte bry oss om de coola hjälmarna
och walkie-talkies och spännande jakter.
Precis, så låt oss... Vänta, va?
Det är det som gör körtektiv Nos till en körtektiv.
Hon surrar runt i stan i sin körtektiv-mobil,
löser körtektiv-fall... Körtektivt.
-Då behövs väl inte de här. -Jack!
Varför nämnde du inte alla de här kör-grejerna förut?
Körtektiv Jack, det här är körtektiv Liv.
-Glöm inte att säga "kom". -Kom vart då?
Körtektiv Nos säger "kom" när hon har pratat klart i en walkie.
Uppfattat.
Jag menar, uppfattat. Kom.
Nu behöver vi bara ett stort fall att lösa.
-I vår körtektiv-mobil! -Den duger.
Kör hårt, körtektiver!
Körtektiv Jack. Hör du mig?
Jag upprepar, hör du mig? Kom.
Jag sitter bredvid dig.
Jag vet, men det är mer körtektivigt när vi pratar över radion.
Några tecken på ett stort fall? Kom.
Nej, men som körtektiv Nos alltid säger:
"En bra detektiv håller öronen uppe
och ögonen vidöppna."
-Hur länge måste vi göra det här? -Tills vi hittar ett stort fall, tror jag.
Hej, Liv. Har du hört att Berg-och-Tass-banan är borta?
Det är så tråkigt.
En saknad Berg-och-Tass-bana? Jack!
Det är den bästa attraktionen på nöjesfältet!
-Än sen? -Kan det här vara vårt stora fall?
Ja. Som körtektiv Nos alltid säger: "Vi sniffar fram det."
Ögonen är öppna, öronen uppe och nosen sniffar.
Vänta lite, där är Berg-och-Tass-banan.
Spåren är här, men vagnarna är borta.
Det ska vara en stor benvagn på spåret, men den är borta!
Körtektiv Jack, en rån har skett.
Jag vet inte, Liv.
Bara för att vagnen är borta betyder det inte att nån stal den.
Jack, jag har varit detektiv i tio minuter.
Jag tror att jag känner igen ett rån när jag ser det.
Första steget, leta efter tassavtryck.
De är överallt!
För det är många hundar här. Men vänta.
Hunddregel.
Det måste komma från rånaren!
Det betyder att det inte bara är ett brott. Det är ett dregel-brott.
Berg-och-Tass-vagnen!
Körtektiv Jack, följ efter vagnen. Kom.
Jag håller med. Kom!
Vi tappade bort den.
Men titta! Mer dregel.
-Precis bredvid... -Frank och Fido!
Jag gillar att säga våra namn.
Ut med språket, Fido och tala klarspråk med mig, Frank.
Ni två är de dreglande regelbrytarna!
Va? För det första dreglar vi aldrig.
Okej, vi dreglar.
-Men vi bryter inte mot nån regel. -Ja!
Inte? Jag tror att ni gömmer vagnen under den där filten.
Liv, den verkar vara lite liten för...
-En teddybjörn? -Lilabjörn!
En ny vän till Rosbjörn.
Frank vann honom till mig i Svanskastet.
Sov gott, Lilabjörn.
Lilafärgens prins.
Kom igen, Jack, Berg-och-Tass-vagnen kan inte vara långt bort.
Berg-och-Tass-vagnen?
Jag såg den precis åka på Viftvägen.
Körtektiv Jack, vi är på väg mot Viftvägen. Kom.
Tack, mina herrar.
Kan du inte sova, Lilabjörn?
Gör som jag. Räkna fårhundar.
En...
Jag ser inte vagnen.
Körtektiv Jack, aktiverar ben-kikarn.
Jag ser vagnen.
Den är på väg in i Häcklabyrinten. Och vi kommer att krascha rakt in i den!
Du tittar genom ben-kikarn.
Ja. Jag visste det.
Håll i dig!
Oj, det var fel håll.
Strunt samma. Det var rätt håll.
Nu så!
Skämtar bara! Vi är snart framme!
Som körtektiv Nos alltid säger:
"Man måste ha mage för detektivarbete."
Men, Liv, titta!
Dregel!
Ärtiga Berta?
-Vad gör du? -Vattnar häcken.
Tycker ni om min hatt?
Nej. För det betyder att det här är vatten, och inte dregel.
Skulle jag dregla? Aldrig!
Ursäkta besväret. Vi försöker bara spåra upp Berg-och-Tass-vagnen.
Berg-och-Tass-vagnen? Jag såg den vara på väg mot Vov-vov-vägen.
Ärtiga Berta, du vattnar Jack.
-Jag är så ledsen. -Det är ingen fara.
Tack, Ärtiga Berta!
Hej då!
Jack, vi tappar spåret hela tiden.
Det här är det svåraste fallet jag nånsin har behövt lösa.
Liv, det är det enda fallet du nånsin har behövt lösa.
Ja, och det är ett svårt ett.
Liv, stanna!
Titta! Mer dregel!
-Fort! Gräv ned benet! -Benet?
Berg-och-Tass-vagnen är formad som ett ben.
Dregel, stor grop.
Dregel-brytaren gräver ned Berg-och-Tass-vagnen i gropen!
Vem är där nere?
Hej!
-Lillehund? -Hej. Läget?
Och Storhund?
Hur kunde ni? Gräv upp benet!
-Vi... -Gör...
Göra det!
Vänta. Det där är inget jätteben.
-För jag är en liten hund. -Hon gillar små ben.
-Varför då den stora gropen? -För att jag är en stor hund.
Han gillar stora gropar.
Jag antar att det inte är dregel på gräset.
Vad är det då?
Tass-svett. Det är logiskt.
Körtektiv Jack, det här är körtektiv Liv.
Vi kanske aldrig hittar Berg-och-Tass-vagnen. Klart slut.
Liv?
Strunt samma! Vi måste dra.
Tack, Lillehund. Tack, Storhund.
De hittade vårt ben. Vi måste gräva ned det igen.
Ja, där de aldrig hittar det.
Vi låter det inte komma undan den här gången.
Körtektiv Jack!
Är dregel-brytaren i verkstaden?
-Och nu, då? -Vad skulle körtektiv Nos göra?
Hon skulle nog gnugga hakan och säga "Hmm" mycket tills hon fick en idé.
Det är värt ett försök.
-Jag kommer inte på nåt. -Vad skulle hon göra härnäst?
Hon skulle jaga efter den.
Jag hoppades att du skulle säga det.
-Kör hårt, körtektiver! -Kör hårt, körtektiver!
Min hatt!
Den är på väg till Gröna Hund!
Tillbaka till där dregel-brottet skedde? Fascinerande!
Vi klarade det, körtektiv Jack. Vi har trängt in skurkarna i ett hörn.
-Farmor och farfar? -Hej, Liv och Jack.
Stal ni Berg-och-Tass-vagnen?
Stal den?
Vi tog den till verkstan för att laga den.
Det var det reparationsarbetet vi berättade om.
-Ja, det stämmer. -Men varför allt dregel?
Nachos. Det får alltid din farfar att dregla.
Det gör det inte alls!
Dregel-brottet är löst, för det var inget brott.
-Bara dregel. -Och Berg-och-Tass-vagnen är tillbaka.
Vill du ta en tur?
Säger du "Hmm" för att du är en körtektiv,
eller maskar du för att du är nervös?
Lite av båda.
Körtektiv Jack, det finns nog bara en sak kvar att göra.
Ja. Åka Berg-och-Tass-banan.
Hallå!
-Visste inte att det var en vattenbana! -Det är det inte.
Undertexter: Mattias Backström