EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Afsted, afsted, hund
Kan du lide...
Hurtig’ hjul her i hundenes by
Kan du lide...
Hurtig’ venner der gi’r pote på ny!
Kan du lide...
Bil, luftskib, cykler i fart
Er megaseje
Poterup si'r hej
Så afsted, afsted, hund, ja
Men vil vi stoppe eller hva’?
Nej, uha
Så bare afsted, afsted, afsted, hund, ja!
Afsted, afsted!
"Prikgøringshold"
Store nyheder, hunde!
Der kommer en ny familie til Poterup.
Og de kommer i eftermiddag!
En ny familie?
Det er da store nyheder.
Poterup skal se godt ud,
og derfor har vi rengjort det allerførste
"Velkommen til Poterup"-skilt!
Tyglasius Savlerik Bjæffer og Prikkeline Bjæffer byggede det,
da de grundlagde byen.
Skilt!
Det er ret flot og helt unikt.
Men det er ikke nok.
Så alle hunde skal gå ud og gøre deres del.
Del!
Jeg er vild med entusiasmen.
Så lad os plante blomster og male stakit og gøre rent i centrum.
Du kan regne med os alle, borgmester Snusendal.
Ikke sandt, hunde?
Jo!
Det er Poterup-ånden!
Så kom i sving og få byen til at funkle.
Det er et stort arbejde, Prik.
Hvordan skal vi nå det hele?
Bare rolig. Jeg har en plan.
Plan!
Bagomaten?
Hvordan skal en bagerobot hjælpe os med at plante blomster
og male stakit og alt det andet, vi skal nå?
-Det skal den ikke. -Jeg er så forvirret.
Men det vil den, når vi har forvandlet den til en hjælperobot.
Hjælpebotten!
Barkapellas? Noget byggemusik, tak.
Byg, byg, hunde
By
Det er en helt anden robot.
Ja. Lad os så afprøve den.
Jeg er Hjælpebotten. Jeg er her for at hjælpe.
Hjælpebot, saml den skruenøgle op.
Saml skruenøglen op.
Er det ikke fedt, Vuf?
Ret godt. Men lad os se, om den kan det her.
Hjælpebot, op med labben.
Op med labben for Vuf.
Fast.
Den Hjælpebot vil jeg synes om.
Okay, Vuf. Vi har ting at nå.
Afsted, afsted, hund!
Det glemte jeg næsten.
Afsted, afsted, Hjælpebot!
Vi må have fat i den robot, Bønne.
Tænk på alle de ting, den kan gøre for os.
Rede seng, lave frokost...
Og robotkram i lange baner!
Selvfølgelig, Bønne. Robotkram.
Borgmesteren beder os om at plante blomster i bymidten.
Det er en stor bymidte.
Godt, vi har en masse blomster. Og Hjælpebotten.
Se så her.
Skovlhænder? Fedt.
Og nu til det sjove.
Hjælpebot, grav nogle huller.
Grav nogle huller.
Når jeg giver signal, tager du robotten.
Frank, det er ikke pænt at stjæle.
Fint. Så spørger vi.
Blomsterne er plantet.
Hej, Frank og Bønne.
Hjælper I også med at gøre Poterup smuk for den nye familie?
Ja,
og derfor vil vi låne jeres robot til...
...at plante blomster.
Plante blomster?
Jeg troede, den skulle lave frokost til os.
Undskyld, venner.
Jeg har lavet robotten til at hjælpe hele samfundet, ikke kun to hunde.
Det virkede ikke at spørge.
Vi må prøve noget andet.
Hvad med kostumer? Sig, at det er kostumer!
Sikken masse hegn at male.
Jeps. Men vi har en masse hjælp.
Hjælpebot, lad os male hegnet.
Mal hegnet.
Arr, Prik.
Jeg mener hund, jeg aldrig har mødt før.
Jeg har brug for hjælp til at finde min skat.
Så må vi låne din robot?
Yarr!
Glem det.
Men Prik, pirater er intet uden deres skatte.
Vuf, det er Frank og Bønne.
Ja.
Fede kostumer, venner.
Hegnet er malet.
Kom. Vi skal stadig vaske vinduer.
Så er der kun én ting at gøre.
Finde den forsvundne skat?
-Yarr? -Bønne.
Så skal vi bare rydde op i bymidten og...
Stop!
Er alt i orden?
Javel.
Jeg aner ikke, hvad de siger.
Det gør jeg.
Grønfuglesprog er ret tæt på kyllingsk.
De sagde, at deres rede er for lille og falder fra hinanden.
Nu spørger de, om vi kan hjælpe dem med at bygge en ny rede.
Jeg er ikke sikker.
Den nye familie kommer snart,
og vi skal stadig gøre rent i bymidten.
Men du designede Hjælpebotten til at gøre Poterup smuk, ikke?
Grønfuglene bor i Poterup,
så lad os også gøre deres hjem smukt.
Du har ret, Vuf.
Hjælpebot, byg en rede!
Byg, byg, hunde
Byg, byg, byg
Byg, byg, hunde
Byg
De siger tak, og at reden er perfekt,
og de spørger, hvordan de kan takke os.
Sig, at det var vores fornøjelse.
Beklager. Jeg forstår grønfuglsk, men jeg kan ikke tale det.
Gør byen ren.
Vinduerne ser flotte ud.
Ja, og byen er næsten rengjort.
okay, bønne.
Når jeg giver signal, tager du robotten.
Jeg henter vognen.
Frank, jeg kan stadig ikke lide at stjæle.
Fint, Bønne.
Så kan du give mig signal, så tager jeg robotten.
Og du henter vognen.
Okey-dokey!
Hvad laver du, Bønne?
Det er signalet!
Nu, Frank!
Jeg kan ikke tro, at vi har gjort det,
men det har vi.
Vi har klaret alle opgaverne på listen.
Jeps! Og vi kunne ikke have gjort det uden hjælp fra...
Hej, Vuf.
Har du set Hjælpebotten?
Jeg troede, robotten skulle hjælpe os, Frank.
Men den kigger bare på os.
Den giver mig myrekryb.
Det er en robot, Bønne. Du skal give den ordrer.
Hjælpebot, lav mig en omelet.
Lav en omelet.
Hjælpebot, hold op med at lave den omelet!
Hold op med at lave omelet.
Hjælpebot, lav den omelet.
Lav omelet.
-Nej, lad være! -Hold op med at lave omelet.
-Lav den! -Lav...
-Lad være! -Lad være...
Lav den omelet.
Lad være.
-Lav den! -Lav...
-Lad være! -Lav den!
-Lad være! -Lav omeletten, Hjælpebot!
Hjælpebot, fjern det svineri.
Lav omelet. Fjern svineri.
Fjern omelet.
Lav et svineri!
-Lav et svineri! -Nej!
Omeletter!
Hvor kunne Hjælpebotten være?
Lav et svineri!
Der har vi svaret.
Svineri.
Men det er Hjælpebotten, ikke rod-omaten.
Hvordan er der sket?
-Kom tilbage! -Lav et svineri!
Frank og bønne!
To spørgsmål, to svar.
Det kører for os.
Hvad gør vi nu!
Lav et svineri!
Svineri...
Vi kan male hegnet igen.
Lav et svineri!
Og vi kan plante blomsterne på ny.
Lav et svineri!
Den går efter skiltet!
Det er for højt.
Vi når aldrig kontakten.
Lav et svineri!
Og vi kan ikke erstatte skiltet.
Det er unikt, så den nye familie ser det ikke!
De sagde, at de er her for at hjælpe.
Der er en rød sluk-knap på Hjælpebotten.
Tryk på den, så slukker den.
Lav et svineri!
Fuglene kan ikke nå knappen!
Ja!
Tak, grønne fugle.
Hvis I har brug for noget, er det vores tur til at hjælpe.
Men den nye familie kommer snart.
Hvordan skal vi rydde alt det op?
Vi skal give Hjælpebotten lidt hjælp.
Planter blomster.
Plant blomster.
Vaske vindue.
Vasker vindue.
Nøj, Frank og Bønne. Tak for hjælpen.
Det var ikke med vilje, at vi lavede sådan et svineri,
så vi hjælper med at rydde op.
Apropos svineri, du, Hjælpebot,
hvornår rydder du dit svineri op i vores træ?
Lav et svineri i træet!
Det var slet ikke det, jeg mente!
Det vigtige er, at byen ser godt ud, når den nye familie kommer.
Jeg glæder mig til at møde den nye familie.
Gad vide, hvem de er.
Hvad sagde hun?
At den nye familie er på vej,
og de burde være her om to eller tre minutter.
Afhængig af trafikken.
Du forstår virkelig fuglesprog.
"Den rette kattitude"
Hvad foregår der?
Jeg håber, det er en melding om den nye familie, der flytter ind.
Hør efter, hunde i Poterup.
Jeg har en melding om den nye familie, der flytter ind.
Jeg havde ret.
Men først vil jeg takke jer alle for at få Poterup til at funkle.
Og jeg vil især takke Prik og Vuf
for at redde "Velkommen til Poterup"-skiltet.
Som I ved, er Poterups brandchef, Dalle Matin,
på vej på barselsorlov for at få hvalpe.
Og derfor har jeg hyret Tom Knurhårsen
som brandchef, mens Dalle er væk.
Okay, allesammen,
lad os give familien Knurhårsen en stor Poterup-velkomst.
Jeg tror, I vil synes om dem.
De er et par rigtigt søde katte.
Katte?
Jeg har aldrig set en kat før.
Så det er sådan, en kat ser ud.
Der kan man bare se.
Velkommen, Tom.
Vil du ikke præsentere dig med et par ord?
Det kan du tro, borgmester. Hej, hunde.
Jeg hedder Tom Knurhårsen, og jeg er jeres nye brandchef,
i det mindste for en stund.
Nogle af jer har nok aldrig set en kat før.
Nej? ja?
Må jeg høre et miav?
-Nogen? Nej? -Borgmesteren sagde et par søde katte,
men jeg kan kun se én.
Prik, se!
Ja.
Okay, så.
Nå, så ses vi vel allesammen.
Jeg er vild med skiltet.
Det var ikke en særlig god velkomst.
Ikke som den, du gav mig, da jeg flyttede til Poterup.
Du har ret, Vuf.
Så er det vores job at give familien Knurhårsen den bedste velkomst.
Vi vil være Poterups velkomstkomité!
Jeg har aldrig været med i en komité.
Så afsted, afsted, hund!
Hvor skal vi hen?
På Gigaskål Grillen!
Det er det perfekte sted til vores første velkomstkomite-møde.
Vi kunne nok bare være gået.
Velkommen til velkomstkomiteen og tak, fordi I kom.
Første punkt, protokol.
Prik? Til stede.
-Vuf? -Til stede.
Steder? Jeg kan godt lide steder.
Beklager, Bønne. Vi skal ingen steder.
Det er en måde at sige "jeg er her" på til et møde.
Vi starter en velkomstkomité
for at byde de nye katte velkommen til Poterup.
Bønne? Til stede!
Frank er udenbys, og jeg mangler noget at lave.
Nå, så velkommen til velkomstkomitéen, Bønne.
Ja!
Hvis du lige var flyttet hertil, hvad ville så få dig til at føle dig velkommen?
En lur!
At flytte gør mig træt.
Hvad med en sang? Vi kan lave en gø-med-sang!
Herlig idé. Hvem ville ikke elske det?
Hæv poten, hvis I stemmer for.
Hæv poten, hvis I stemmer imod?
Bønne, hvad laver du?
Jeg kan godt lide at hæve mine poter.
Hurra!
Ingen dørklokke.
Okay, venner, vent på mit stikord.
Hej. Kan jeg hjælpe jer?
Jeg hedder Prik.
Det er Vuf, og det er Bønne.
Ja!
Rart at møde dig.
Jeg hedder Tom, og det er min datter... Kit!
Der er hunde ved døren. Kom og hils på!
Hvad så, hunde?
Jeg hedder Kit.
Vi er Poterups velkomstkomité, og vi vil byde jer velkommen til Poterup.
Kom så, venner!
Det er en gø-med, så bare deltag.
Og tænk ikke på teksten, for der er ingen. Bare gø!
Det var da noget særligt.
Det var det helt sikkert.
Og tak, fordi I kom.
Jeg har travlt med arbejdet,
men I unger burde lære hinanden at kende.
Ja. Men vi er kørt langt og...
Jeg skal tage en lur.
Vi ses senere, hunde!
Se? Gamle Bønne havde ret om luren.
Måske. Og de kunne bestemt ikke lide gø-med-sangen.
Hvad gør vi så nu?
Ingen anelse.
Men vi finder ud af det til vores andet velkomstkomitémøde.
Hvorfor er vi på et bjerg?
Frisk luft, friske ideer.
Før vi begynder, så lad os føre protokol.
Prik? Til stede.
-Vuf? -Til stede.
-Bønne? -Her!
Nej, her!
Meget bedre.
Gø-med-sangen var en fiasko, så vi må finde på en ny plan.
Jeg har det.
Vi kan lave en gø-med-sang!
Bønne, det har vi lige prøvet, og det virkede ikke.
Nå.
Hvad med en velkomstgave?
God idé, Vuf.
Jeg ved lige, hvad vi skal give dem. Noget, alle familie har brug for.
Op med poten, hvis I går ind for at give dem en dørklokke.
Benne, vi laver ikke en gø-med-sang.
Fint.
Ja!
Det er et flot hul.
Det er det i hvert fald, Bønne.
Ræk mig så velkomstgaven.
At grave gaven op er den halve morskab.
Lad os begrave den rigtig godt!
Farvel, hul!
Jeg vil savne dig.
Hundeting?
Så skal der fyres op under velkomsten.
Hej, familien Knurhårsen.
Hvad så, hunde?
Hvad der er så, er, at velkomstkomitéen, det er os,
har købt en velkomstgave til jer!
Hvor betænksomt!
Hvad venter I på?
Grav den op og se, hvad det er!
Grav den op?
Okay.
Så lad os grave vores gave op.
Ikke med en skovl.
Med jeres poter!
Vores poter?
Gør vi det rigtigt?
Jeg er ikke sikker.
Her, lad mig hjælpe!
Det er en dørklokke!
Prøv at ringe på den.
Det må være en hunde-ting.
Tak igen, men vi skal altså pakke ud.
Så farvel.
De hylede slet ikke!
Men hvorfor?
Ingen anelse.
Men lad os finde ud af det til det næste komité-møde.
Kennelbanen vil hjælpe os med at finde på en spændende idé.
Men først, Prik? Til stede.
-Vuf? -Til stede.
Bønne?
Tæt nok på.
Okay, sangen virkede ikke.
Og de kunne ikke lide dørklokken.
Hvad med en velkomstmiddag?
Alle elsker at spise.
Hvis I går ind for det, så hæv poten.
Nå, velkomstkomité.
Familien Knurhårsen kommer snart.
På med velkomst-minen.
Sådan her?
Tæt nok på.
Så er de her.
Gad vide, hvad det handler om.
Det er jeres velkomstmiddag.
Vær sød at følge med mig.
Det er smukt.
Ja, det minder om min fødselsdagsfest.
Flot arbejde, hunde.
Før vi spiser, vil jeg gerne byde familien Knurhårsen velkommen.
Velkommen, Tom.
Velkommen, Kit.
Jeg hedder Bønne!
Og så I føler jer ekstra velkommen,
har vi skaffet Poterups bedste mad.
Lad os så spise!
Første ret, lækre poteninier med jordnøddesmør.
Tak, Vovline.
Til den næste ret, fodergnaskomelet.
Jeg tror ikke, de kan lide maden.
Hvad gør vi?
Bare rolig, Vuf.
Ingen kan modstå den sidste ret.
Jeg håber, I har appetitten med.
Eller skal jeg sige katpettiten?
Ben?
Fantastisk, ikke?
Jo.
Det er alt sammen... Det er meget betænksomt.
-Ja. -Men vi har haft en lang, lang dag,
-så vi tager hjem. -Jeps.
Så ja.
-Tak for middagen. -Tak. Farvel.
Har I tænkt jer at spise dem?
Okay, gø-med-sangen virkede ikke.
Ej heller gjorde dørklokken-gaven
eller jordnøddesmørret, råhuden eller benene.
Jeg forstår det ikke.
Alle hunde, jeg kender, elsker de ting.
Selvfølgelig!
Men det er ting, hunde kan lide.
Men Tom og Kit er katte!
Ja!
Så vi burde tænke på, hvad katte kan lide.
Hvad kan katte lide?
Vent.
Kit leger altid med det der garnnøgle.
Måske kan katte lide garn.
Ja!
Og jeg har den perfekte måde at få dem til at føle sig velkomne på.
Lad mig gætte.
I vil gøre flere hundeting?
Ikke flere hundeting.
Kit, vi har kvajet os.
I stedet for at tænke på, hvad katte ville kunne lide,
tænkte vi på, hvad hunde ville kunne lide.
Ja, men vi er katte, så...
Så denne gang ved vi lige, hvad vi skal gøre.
Apport-stadionet?
Venner, katte leger ikke apport.
Det ved jeg.
Men I leger med garnnøgler!
Det gør vi i hvert fald.
Ja!
Tak, hunde.
Jeg ved, det ikke var let,
men det er den bedste velkomst, vi har fået.
Ja. Det var så skægt.
Jeg var nervøs for at flytte til en hundeby, men jeg føler mig hjemme.
Og det er det, velkomstkomitéen er til for.
Skal vi hygge en dag?
Meget gerne, Kit.
Vi er rigtig glade for, at I kom til Poterup.
Vent! Der er én ting til.
Kom så, hunde!
En miav-med!
Tekster af: Anders Langhoff