PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Utíkej, pejsku!
Máš rád...
Rychlou jízdu ve městě psů?
Máš rád...
Rychlé přátele, co vždy pomohou?
Máš rád...
Auta, lodě, vzducholodě a kola,
co jezdí suprově?
Vítejte v Packově!
Utíkej, pejsku!
Vážně chceš zastavit?
Ne, ne, ne.
Tak utíkej, pejsku!
Utíkej, pejsku!
NA JEDEN DEN MAMKOU
Ahoj, Geralde.
Promiň. Jsem nedočkavá.
Má mi přijít balíček.
Musí být důležitý.
Podrž tohle.
To není on.
Ten taky ne. Ne.
- Dobře. - To je on!
Je to Super cink 3000.
Co prosím?
Nový klakson na můj skútr. Vydává nejhezčí zvuk na světě.
Zní, jako když hodíš do schránky nový dopis?
Nebo jako otevření obálky? Olíznutí známky?
Ne, ještě něco lepšího. Těším se, až ho ukážu mamce.
Není nic hezčího než pošta.
Mami, přišel mi nový klakson.
To je úžasné, Známko.
Ale ne, jsi nemocná, mami?
Já? Určitě ne.
Mám dnes dovolenou a musím zařídit plno věcí.
Žádné takové. Zůstaneš v posteli.
Když zůstanu v posteli, nestihnu nic udělat.
Co když udělám všechny tvé povinnosti za tebe?
Ale co tvůj nový klakson?
To počká.
Vždy když jsem nemocná, říkáš mi, že musím zpomalit,
tak teď je řada na tobě, mladá dámo.
Díky, Známko.
S čím můžu pomoct jako první?
Pomůžeš taťkovi se snídaní?
On dělá vajíčka a já mažu chleba máslem.
Namažu všechny chleby.
A tady...
Když budeš něco potřebovat, zazvoň.
Díky, Známko.
Doneseš mi sklenici džusu, prosím?
Štěkovi, mám důležitou zprávu.
Mamka je nemocná a odpočívá, tak dnes budu mamka já.
Proč jsi mamka ty?
Jo, my jsme starší.
Jestli si chcete rozdělit mamčinu práci, tak můžeme.
Můžeš být mamka.
Jo, klidně.
Tati, hlásím se do služby.
Už jsem začal.
Zůstanu doma a pomůžu ti.
Ani náhodou. To zvládnu.
Podáváme vajíčka a chleba s máslem.
Mamka mi vždycky okrájí kůrku.
Mamka ví, že já chci kůrku navíc.
Díky, Známko.
Vidíš, tati? Mám to pod kontrolou.
Mamka chtěla džus!
Díky, Známko.
Hned je mi lépe.
Měla by sis jít přimontovat ten klakson.
Ještě ne. Dej mi seznam úkolů.
Dobře.
„Opravit kohoutek, zamést chlupy a nakrmit Yipa.“
Jdu na to.
Přineseš mi prosím taky chleba?
Kohoutek je opravený.
Chlupy zametené.
Jo!
Všude jsou chlupy. Někdo by je měl zamést.
Dobře, teď už je vážně opravený.
No tak, Yipe, jen jednu lžičku.
Neumím opravovat kohoutky.
Opravuji auta. Co mám dělat?
Za zkoušku nic nedám.
Povedlo se.
Teď je řada na tobě.
Ten chleba!
Mami, potřebuju pomoc.
Mamka je nemocná.
Mami, pomůžeš mi?
Mamka přece potřebuje odpočívat.
Díky, Známko.
Pomůžu s čímkoli, s čím by vám normálně pomohla mamka.
Potřebuju model do Stromového klubu.
Nemůžu najít míčky.
Prvně pomoz mně.
- Mně! - Mně!
Počkejte!
Jak by řekla mamka...
Mami, co bys řekla?
Jeden po druhém.
Model lesa dokončen.
Co ty na to?
Vypadá to jako divný salát.
A použila jsi mnohem víc lepidla než mamka.
Známko, mám přednášku ve Stromovém klubu.
Neměj strach.
Běž do klubu a já ti to přinesu, až zaschne lepidlo,
protože přesně to by udělala mamka.
Díky, Známko!
Teď je řada na mně.
Jasně. Ztracené míčky.
Rychle, soutěž v žonglování brzy začne.
Mamka vždycky ví, kde hledat.
Jeden jsem našla!
Druhý!
Promiň, zelený ptáčku.
Třetí!
Problém vyřešen.
Ale teď nemůžu najít klaunský nos!
Jsi nejlepší, mam...
Teda, Známko.
Rostou tak rychle.
Tady přilétá Spikeova raketa.
Yipe, připrav se na přistání na Měsíci.
Páni. Být mamkou je těžké.
Musím si odpočinout.
Chtěla bych si namontovat nový klakson.
To jsem mohla čekat.
Už se Yip najedl?
Pracuju na tom.
Skoro.
Dobře.
Zapomněla jsem připravit salát k večeři.
Můžeš dojít nakoupit a připravit ho?
Salát. Dobře, mami.
A nezapomeň vzít Yipa.
Zapomenout na Yipa?
To bych nikdy neudělala.
Skoro bych zapomněla na Yipa.
Utíkej, saláte!
Dobře, věci na salát.
Začneme s hlávkovým.
Chápeš, Yipe?
Yipe?
Promiňte, paní Lydie.
Pojď, kamaráde.
Granulové krutony.
Ty se mi hodí do salátu.
Můžeš si je vzít, když mi zodpovíš jednu otázku. Líbí se...
Ano, pěkný klobouk.
Promiňte, musíme běžet.
Jak věděla, že se na to zeptám?
Jak může být těžké připravit salát?
Vrať se, Yipe!
Snad bude chutnat líp, než vypadá.
Ten model vypadá trochu jako salát.
Mami... Známko, rozbila se mi jednokolka. Zasekly se mi tam chlupy.
Někdo by měl vytřít v předsíni.
Dovezeš mě na tu soutěž?
Jsem zaneprázdněná, Sušenko.
Musíš dovézt Gilberovi do parku model.
Nemůžeš mě vyhodit po cestě?
Dobře, jedeme.
Vezmi Yipa.
Málem bych tu nechala Gilberův model.
Díky za odvoz, mamko Známko.
Není zač, klauni. Hodně štěstí!
Vezeš mi ten model lesa? Musím ho ukázat ostatním.
Neboj. Tady je tvůj...
Salát?
Ale ne. Přivezla jsem salát místo tvého modelu.
To je katastrofa!
A navíc... To je dost divný salát.
Rychle zajedu domů.
Hned jsem zpět.
Všechno už bude v pořádku.
Jé, konečně se najíš.
Počkej, kde jsi to vzal?
Yipe, to jídlo ucpávalo...
kohoutek!
Je celý zmáčený.
Být mamkou je moc těžké.
Měla bych to vzdát.
Mamky se nevzdávají.
Proč nejsi v posteli?
Už se cítím mnohem líp, a to díky tobě.
Všechno se pokazilo!
Přivezla jsem Gilberovi salát, Yip nechce jíst, kohoutek...
Jedno po druhém, vzpomínáš?
Jak jsi to udělala?
Nejsi jediný opravář v domě.
Ani jsi nemusela použít lepidlo.
To není můj první model.
Díky, mamky!
Poslední věc na seznamu.
Raketa se blíží k Měsíci.
Psst. Zkus k Marsu.
Má rád Mars.
Ale teď míří k Marsu.
Chystá se přistát.
Funguje to!
Mami, jsi úžasná.
Moc děkuju za dnešní pomoc.
Ale zapomněli jsme na jednu věc.
Ne!
Zapomněli jsme na Sušenku?
Já jsem tady, Známko.
Tak na co jsme zapomněli?
Běž se podívat ven.
Můj nový klakson!
Díky, mami.
KOČKA VE MĚSTĚ
S dovolením.
Projíždí Známka na skútru!
- To je kočičí klakson? - Ano.
Když nás dnes bude Kit celý den učit o kočkách,
chtěla jsem, aby byl i skútr o něco víc kočičí.
Pecka.
Jsem zvědavý, jaké to je, být kočkou.
To já taky. Nebo jak by řekly kočky...
Proč zastavujeme?
Proč?
A ještě k tomu: proč?
Franku, Bobe.
Je všechno v pořádku?
Kdyby bylo, křičeli bychom tady?
Nemůžu přestat křičet!
Takže asi není?
Náš strom!
Je celý poškrábaný!
Co se stalo?
To já tady pokládám otázky, děkuji. Protože jsem...
detektiv Frank.
Franku, máš obrovské oči.
Proč?
To je lupa, Bobe. Abych lépe našel stopy.
Protože detektiv Frank přijde této záhadě na kloub.
Odkud jedete?
Z bistra Velká miska. Měli jsme kozí otruby.
Vidíš? Mrně má ještě špinavý čumák.
Dobrá. Bobe, zapisuješ si ty stopy?
Ne. Maluji je.
Působivé.
No, hodně štěstí, kluci.
Štěstí nepotřebujeme. Potřebujeme stopy.
Dobře. Takže můžeme jet?
Můžete.
Hele, Franku, já mám taky velké oko.
Skvělý klakson.
Hned jsem dole.
Co to bylo?
Tohle? To je parkour.
Ráda se tak pohybuji po městě.
Něco jsem pro vás připravila.
- Máš pro nás dárky? - Něco takového.
Snažila jsem je zahrabat, ale to kočkám moc nejde.
- Co to... - Co s tím...
To jsou kočičí uši. No tak, nasaďte si je.
Když chcete vědět, jaké to je, být kočkou,
musíte vypadat jako kočka.
- Díky, Kit. - Tak na co čekáme?
Pojďme dělat kočičí věci.
Dobře, naskočte si.
Utíkejte, pejsci!
Ne, to nebudeme potřebovat.
Kočky nejezdí na skútru. Chodí po svých.
Utíkejte, kočky.
Počkej!
Dokázali jsme to.
Musím si odpočinout.
Toto je perfektní místo, kde vás naučím kočičí základy.
Jako parkour?
To úplně ne.
Chcete být kočkou?
Tak musíte prvně znít jako kočka.
- Dobře, řekněte: „Mňa.“ - Mňa.
- Řekněte: „Au.“ - Au.
Teď to spojte. „Mňau.“
Zkuste to znovu.
Mňau.
Ještě musíte trénovat.
Bobe, našel jsi nějaké stopy?
Ještě ne.
Tak hledej dál.
Z hledání mě bolí obličej.
Bobe, našel jsem stopu.
Ten, kdo nám poškrábal strom, tady nechal chlupy.
Hurá, Franku!
Jsi skvělý detektiv.
Aha, to jsou tvoje chlupy.
Třeba něco zahlédli jiní psi.
Mohli by nám dát stopu.
Skvělý nápad!
To jsem to hezky vymyslel.
Ty jsi hlava, Franku!
Dobře, kočky,
chcete se naučit skákat?
Sledujte. Nejprve se připlížíte.
A pak hop!
Teď to zkuste vy dva.
„Nejprve se připlížíte.“
Plížila jsem se moc rychle.
Zapomněl jsem skočit.
Zkuste to znovu.
Ale tentokrát si představte na druhé straně tenisák.
Abyste ho chytili, musíte hezky pomalu,
připlížit se a pak...
Dokázala jsem to!
Mám tě, neviditelný tenisáku.
Skočil jsem moc.
Dobře, pane Štěku. Zeptám se jen jednou.
Viděl jste někoho u našeho stromu?
A jestli ano, jak vypadal?
Jistě.
Byl...
Počkat. Počkat.
Musím si přinést štětec.
No, byl malý.
Měl dlouhý špičatý nos.
A dlouhé uši.
Co říkají?
Že měl neupravenou žlutou srst.
A měl zelený obojek a malé brýle.
Vypadal takhle?
Ano.
To je ten pes, co byl u vašeho stromu.
Tak kdo to je?
Hledáme tohoto psa!
Bobe, to jsem já.
Všichni popisovali mě.
No ano!
Vídám tě u stromu pořád.
To já taky.
Protože tam bydlím.
Musíme hledat dál.
Pojď, musíme zpět ke stromu.
Pachatel se vždycky vrací na místo činu.
Když chcete být kočkou, musíte se naučit šplhat.
Konečně něco, co mi jde.
No tak, Mrně.
Dokážeš to.
Trochu se bojím výšek.
Hezky pomalu.
Dokázal jsem to!
Taková fuška.
Lezení není pro každého.
Ale další aktivita se ti určitě bude líbit, Mrně.
Kit, co to děláš?
Dáme si kočičího šlofíka.
Ano! Šlofíky mi jdou.
A co takhle další lezení, skákání nebo běhání?
To všechno kočky zvládají,
protože si dávají šlofíky.
Dobijí ti energii.
Být kočkou je super.
Už je ten šlofík u konce?
Nevidím žádné vracející se pachatele, Franku.
Já taky ne.
Nikdy to nevyřešíme.
Mluvili jsme se všemi psy v Packově, ale nikdo nic neviděl.
Mluvili jsme se všemi kromě mě.
Možná jsem to byl já!
O čem to mluvíš, Bobe?
Všechno se mi to vrací, Franku.
Hrál jsem na housle,
i když na ně hrát neumím,
když tu přistála mimozemská loď
a mimozemšťani řekli: „Doveď nás ke svému vůdci.“
Ale řekli to mimozemsky.
A já řekl...
To v mimozemštině znamená:
„Proč radši neuspořádáme večírek?“
Tak jsem je vzal k nám na strom
a tancovali jsme tady.
Ale z toho tancování začala náš strom svědit kůra,
protože říkal, že ho moc svědí. Samozřejmě ve stromovém jazyce.
Tak jsem řekl: „Šaka, šaka, šaka.“
To ve stromovštině znamená: „Neboj, strome, poškrábu tě.“
A on pak řekl: „Trochu níž.
Ano, to je ono.“
Tak jsem ho poškrabal ještě víc a tak to bylo.
To je jediné možné vysvětlení.
Vidíte? Mám teď plno energie.
Já taky.
Ale radši budu chodit.
Ukážu vám svou nejoblíbenější kočičí věc
na nejlepším kočičím místě v Packově.
V Packově jsou kočičí místa?
Tohle místo je skoro tak skvělé jako mé nejoblíbenější místo v Kočkolíně.
Jsme tu. Skvělé místo pro škrábání.
Počkej, Kit.
To není obyčejný strom.
Na tomto stromě bydlí Frank a Bob.
Je to něčí dům?
Ne. To jsem netušila.
Cítím se strašně.
Vyřešili jsme případ.
Ukázalo se, že strom poškrábal Bob.
Stopy tomu nasvědčují.
Bobe, ty jsi to nebyl. Počkat, to jsou mimozemšťani?
Ano. A možná se vrátí a donutí mě zase poškrábat strom,
proto musím navždy odejít.
Ale to já vám poškrábala strom.
Moc se omlouvám.
V Kočkolíně je škrábání stromů normální.
No, dobrá zpráva je, že nemusíš odejít, Bobe.
Špatná zpráva je, že máme poškrábaný strom.
Zjistím, jak to napravit.
Chceš říct, že to zjistíme společně.
Jo, kočky drží při sobě.
Oni jsou kočky?
Co se tu děje?
Co kdybychom zasadili nový strom? Do pěti let vyroste.
Nebo co kdybychom z toho stromu udělali umělecké dílo?
Jo!
Je na čase vyzkoušet naše kočičí dovednosti.
Utíkejte, kočky!
Skočil jsem pro štětec!
Lezu pro barvu!
A já použiju své kočičí reflexy!
Vypadám úžasně.
To v bobštině znamená, že se mi to líbí.
Díky, kočky.
Radši už nebudu po ničem škrábat,
než se vrátím do Kočkolína.
Třeba nebudeš muset čekat tak dlouho.
Dobře, Kit, můžeš otevřít oči.
Je to, co si myslím, že to je?
Do toho. Poškrábej to.
Páni.
To je paráda.
Moc vám děkuju.
A my ti děkujeme za kočičí lekce.
Byla to zábava.
Jak říkají kočky...
No, možná příště.
Překlad titulků: Vojtěch Vokurka