EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Afsted, afsted, hund
Kan du lide...
Hurtig' hjul her i hundenes by!
Kan du lide...
Hurtig' venner der gi'r pote på ny!
Kan du lide...
Bil, luftskib, cykler i en fart
Er mega seje
Poterup si'r hej
Så afsted, afsted, hund, ja!
Men vil vi stoppe eller hva'?
Nej, uha!
Så bare afsted, afsted, afsted, hund, ja!
Afsted, afsted
"Ny hat, ny Prik"
Junior racerne køre ind på den sidste strækning,
og det ser ud til, Brise Frisko vinder løbet.
Nej, Prik vinder løbet.
Nej, Brise. Nej, Prik.
Brise. Bisse. Brik?
Hvor er slukknappen?
Du er færdig, Brise Frisko.
Og Brise Frisko vinder løbet!
Ja!
Jeg havde ret den første gang.
Surt, Prik. Men du vinder i de næste løb.
Vuf, det sagde du også de sidste ti gange, jeg tabte til Brise.
Gjorde jeg? Jeg må variere det lidt.
Måske er ræs bare ikke mig længere.
Hvad? Du elsker at køre ræs.
Da jeg troede, jeg var god til det, men måske er jeg slet ikke en fart-hund.
Hvilket betyder, at jeg ikke skal bruge den her længere.
Men Prik, hvis du ikke er en fart-hund, hvad er du så?
Det er det, jeg skal finde ud af. Vi ses, Vuf.
Okay. Held og lykke.
Vent! Prik kørte mig herhen.
Nå. Det er en rar dag til en gåtur.
Eftersom jeg ikke er en fart-hund, får jeg ikke brug for dig, Scooter.
Og det er en rar dag til en gåtur.
Hej!
Kan du lide min hat?
Selvfølgelig, Lady Lydia.
Godt. Men jeg kan ikke lide dit humør. Hvad er der galt?
Jeg tror, jeg er færdig med at være en fart-hund,
men jeg ved ikke, hvad jeg så skal være.
Det lyder, som om du har brug for en ny hat.
Jeg ved ikke, hvordan en hat skulle hjælpe.
Fordi en ny hat er et nyt dig.
Nøj! Flot hattevogn!
Tak. Det er min nye butik... Lydias låg.
Se bare.
Se? Nu er jeg en festhund.
Nu er jeg en sømandshund. Ohøj!
Og nu er jeg en heksehund.
Så du siger, at en ny hat er lig med en ny Prik.
Okay, jeg prøver.
Hvad med den her?
En klovnehat? Fremragende valg.
Og min søster er en klovn, så det løber i familien.
Og gennem parken.
Måske er jeg en klovnehund ligesom min søster.
Tid til at sætte den nye Prik på prøve.
Tak, Lady Lydia!
Det var så lidt.
Det her er sjovt.
Hej, Rosenpaprika og klovne. Må jeg klovne lidt rundt?
Prik? Vil du klovne?
Det er derfor, jeg har klovnehat på.
Og jeg hedder klovnen Prikzo, fordi jeg er bimmelim.
Det er deres spændte dyt.
Lad mig prøve!
Her. Prøv med den her.
Ikke dårligt!
Nå, Prikzo. Vi skulle lige til at gå på line.
Du kan prøve at gå. Kom så, klovne.
Imponerende. Hvad nu?
Gå så over til den anden side. Men gå stille og roligt.
Vi vil ikke falde ned.
Jeg kan nok godt gå lidt hurtigere.
Forsigtig, Prik. Det er for hurtigt. Det er deres bange dyt!
Bare rolig, Rosen. Jeg har styr på det.
Prik! Du er nødt til at stoppe!
Undskyld, klovne.
Det er deres "vi er glade for at ligge i et net,
men skuffede over, at du ikke fulgte instruktionerne"-dyt.
De har mange dyt.
Er du allerede tilbage?
Jeg er vist ikke en klovnehund alligevel.
Bare rolig. Lydias låg har masser af hatte.
Kan du lide nogle af dem her?
Hvad med den her? Jeg kan godt lide fjeren.
Fremragende valg. En fornem hat til en fornem hund.
Jeg ved ikke, hvordan man er fornem.
Lad mig.
Først skal du gå sådan her.
Flot!
Nu skal du tale sådan her...
Godeftermiddag. Synes De om vejret?
Prøv du.
Godeftermiddag. Synes De om vejret?
Vidunderligt. Og det vigtigste, når du drikker te,
og du skal drikke te, skal du stritte med lillefingeren.
Strit med lillefingeren. Forstået. Jeg tror, det er den rigtige hat.
Tak, Lady Lydia.
Hej!
Hej. Kender jeg dig?
Hej, Vuf.
Prik? Hvad er det for en hat?
Ny hat, nyt mig. Jeg er en fornem hund nu.
Vil du gøre mig følge til et teselskab?
Sjovt. Jeg henter mine tekopper.
Skal vi tale om vejret?
Fornemme hunde taler altid om vejret, før de drikker te.
Ja. Jeg synes, vejret er dejligt.
Jeg synes også, at vejret er dejligt.
Jeg er så glad for, at vi fik snakket om det.
-Nej! -Hvad?
Din lillefinger.
Du skal stritte med lillefingeren, når du drikker te.
Ja. Meget bedre. Tak, fornemme Prik.
Og jeg er ked af mudderpølen. Den er ikke så fornem.
En mudderpøl. Den ser sjov ud.
Sagde jeg sjov?
Men mener skrækkelig. Er du ikke enig, Klukke?
Vidste du, at der er hunde, der faktisk synes om mudderpøle?
Du godeste! Det er nok de samme hunde,
der ikke stritter med lillefingeren, når de drikker te.
Kan du forestille dig at springe i det forfærdelige, våde,
kolde, sjappede,
vidunderlige mudder? Hold min te, jeg springer i!
Fornemme Prik, nej!
Ja!
Vi er langt mere civiliserede.
Er du allerede tilbage?
Det viser sig, at jeg heller ikke er en fornem hund.
Mist ikke modet.
Hvor der er en hat, er der en måde,
og der er stadig masser af vælge mellem.
Jeg skal bruge noget, der lige er mig,
men der er ingen måde at vide, hvilken er den rigtige.
Den eneste måde at være sikker på er at prøve dem alle!
Kokkehat? Den passer ikke.
Malerhat? Det er ikke mig.
Brandmandshat? Ikke rigtig.
Jeg har prøvet alle hattene, og ingen af dem er noget for mig.
Tak, Lady Lydia, men den her hat er ikke mig.
Sikken hård hattedag.
En hat, jeg ikke har prøvet.
Den cowgirl-hat kan jeg godt lide!
Tak, frue.
Den har jeg en mægtig god fornemmelse af.
Det er vistnok den rigtige hat for mig.
Hov, hest!
Vi stopper lige ved vandhuller her, og så er det afsted.
Jeg er tørstig, Vovline. En skål vand, tak.
Gider du skubbe den hen over disken?
For sådan får cowgirls deres skåle.
Takker. Og jeg tager noget havre til min trofaste hest.
Junior! Nej!
Jeg er straks tilbage efter havren, Vovline.
Jeg skal have fanget nogle hunde i min lasso.
Hyp!
Hvad er problemet, frue?
Min hvalp! Jeg skulle aldrig have givet ham de rulleskøjter.
Bare rolig. Ham fanger jeg på ingen tid. Hyp!
Ja! Cowgirl Prik klarer skærene!
Kom så, lille hund.
Mange tak.
Ingen tak nødvendig, frue. Jeg gør bare, hvad cowgirls gør.
Er det rulleskøjter med...
...raketter?
Det vidste jeg ikke, de kunne.
Hyp, hest!
Den hest er for langsom.
Jeg må afsted!
Vent. Jeg har det!
Bare rolig, jeg fanger ham. Afsted, afsted, hund!
Og det ser ud, som om Prik fanger hvalpen!
Nej, hvalpen slipper væk. Nej, hun fanger ham.
Nej, den slipper væk!
Den her taber jeg ikke.
Jeg havde ret første gang.
Mange tak.
Nøj! Du har virkelig fart på!
Tak. Fart er mit speciale.
Prik? Ingen hat? Hvad er du så for en hund nu?
Jeg er en fart-hund.
Jeg ræsede gennem byen efter en hvalp på raketskøjter.
Det var spændende og sjovt og mindede mig om, hvorfor jeg elsker fart.
-Det er den Prik, jeg kender! -Nej!
Min racerhjelm! Jeg har glemt den på stadion.
Bare ingen har taget den...
medmindre jeg tog den!
-Ja! -Jeg tænkte, du ville have den tilbage.
Jeg ved, hvilken slags hund, du er, Vuf! Den bedste hund.
Den passer perfekt.
Den hat kan jeg virkelig godt lide.
"En pelshalet slutning"
Vi løber om kap til soveposerne!
Jeg er så spændt på vores første overnatning, at jeg nok ikke kan sove.
Hvordan går det herinde?
Har alle børstet tænder?
-Jeps! -Det har vi!
Og brugt tandtråd.
Herligt! Så slukker vi lyset.
-Fru Puf? -Ja, Kit?
Jeg kan ikke sove, medmindre nogen læser en historie.
Historie!
Jeg tror, vi har tid til én historie.
Ja!
Hvad med en historie om kyllinger?
Ja!
Altså hvis alle er enige.
Har du noget andet?
Vuf har allerede fortalt os alle kyllingehistorierne.
Det er sandt. Jeg kan dem udenad.
"Legesyge Lars mister sin bold."
Den har vi aldrig læst.
Det er, fordi den ikke handler om kyllinger.
Perfekt!
Så kom!
Her.
"Der var engang en hvalp ved navn Lars.
Lars var meget legesyg.
Han legede med alt...
...pivedyr, trækketov, dam, endda sin hale.
Men hans yndlingslegetøj var hans bold.
Han elskede den så højt, at han kaldte den Boldthasar."
Fedt navn.
"En dag legede Lars med sin bold i parken,
men den rullede om bag et træ."
Og hvad så?
"Lars kiggede bag træet,
men Boldthasar... var væk!"
Væk?
-Hvad? -Har Lars' bold det godt?
Lad os finde ud af det. Det er underligt.
Resten af siderne mangler.
-Hvad? -Hvordan?
Hvis vi ikke læser historien færdig, kan jeg ikke sove.
Det kan ingen af os.
Jeg er ked af det, børn. Jeg kan læse en kyllingebog.
Tænk, at jeg siger det, men ellers tak.
Vi må vide, hvad der sker med Lars og hans bold.
Så find på det.
Hvorfor finder I unger ikke på resten af historien sammen?
Ja! Det kan vi godt.
-God idé, mor. -Jeg er klar.
Okay. Bliv nu ikke for sent oppe.
Venner! Jeg ved, hvad der skete.
-Lars gik ud af skoven og... -Prik?
Jeg troede, vi skulle finde på resten sammen.
Ja. Bestemt. Men må jeg begynde?
Ja, det er fint.
For jeg skal bruge et øjeblik til at finde på min del af historien.
Lars kiggede bag træet, men Boldthasar var væk.
Så der var kun én ting tilbage, som Lars kunne gøre.
Han hoppede i sin sportsvogn og kørte ud og ledte efter sin bold.
Vent!
Der er ingen sportsvogn i Legesyge Lars' bold bliver væk.
Jo, for det er min historie nu.
Du mener vores historie.
Ja. Hvor var jeg?
Lars kørte gennem gaderne i sin sportsvogn og hørte høj hvalpemusik.
Han susede gennem gaderne og ræsede forbi andre biler,
og så tog han et flyvehop.
Og så et større flyvehop.
Og så det største flyvehop nogensinde!
Lars!
Og Lars sagde...
Det var et fedt spring.
Det var det mest fantastiske stunt nogensinde!
Og publikum gik amok og råbte Lars' navn!
Prik?
VI elsker dig, Lars!
-Prik! -Ja?
Hvad med Boldthasar?
Hvem er Boldthasar?
Lars' bold.
Ja. Det når jeg til.
Lars kørte rundt og ledte efter bolden.
Bold, hvor er du?
Og til sidst så han den
hoppe ned ad gaden.
Den sprang ind i skoven.
Så Lars tændte sin turbo...
...og for efter den.
Da han kom ind i skoven, kunne han slet ikke se bolden.
Men han så juniorkadetterne, der udfordrede ham til et ræs. Ja!
Okay, Prik.
Nu er det vist en andens tur.
Okay.
Så Juniorkadetterne ville køre om kap.
-Men Lars sagde, at han ikke kunne. -Øv!
Lars indså, at han måtte tage det med ro
og lede efter bolden med hjælp fra nogle... kyllinger!
Vent...
Vuf, jeg troede ikke, vi fortalte kyllingehistorier.
Det er ikke en kyllingehistorie. Det er en historie med kyllinger i.
-Stor forskel. -Er der?
Nå, Lars og kyllingerne delte sig i skoven
i søgen efter Boldthasar.
En kylling ved navn Johnny fløj op i et træ.
Vent... Kyllinger kan ikke flyve særlig højt.
-Johnny kan. Prik, det er min tur. -Ja. Undskyld.
Men bolden var der ikke.
En anden kylling ved navn Jane troede, at hun havde fundet bolden.
Men faktisk var det bare Melissas æg.
En tredje kylling ved navn Skytte troede, at for at finde bolden,
skulle han tænke som en bold.
Så han rullede sig sammen og trillede væk.
Kyllingerne var kede af, at de ikke kunne finde Lars' bold.
Så for at opmuntre Lars, startede de et munter jungeband.
Johnny spillede på skeer, og Jane spillede på æg.
Og det virkede!
Lars og kyllingerne dansede og dansede.
Vent...
Din historie er skøn, Vuf, men glemmer du ikke bolden?
Bolden?
Altså når kyllingerne bliver bløde i bolden af al den fest?
Det når jeg til.
Nej! Lars' bold. Boldthasar?
Ja. Den del når jeg også til.
Kyllingerne inviterede Lars til deres slot til et kæmpe bal.
Men Lars sagde...
Jeg skal stadig finde min bold. Boldthasar.
Og lige i det øjeblik så en af kyllingerne bolden rulle ned i en bæk.
Lars vidste, at der kun var én måde at fange den på... ved...
Ved en kyllinge-conga?
Nej, ikke det.
En kyllingeparade!
Nej, heller ikke det.
Jeg har en idé.
-Hvad? -At det er min tur.
Godt. For jeg har ikke flere ideer.
Vores historie er god, men den mangler noget.
-Jeg burde have tilføjet flere kyllinger. -Nej, noget rigtigt stort.
-Et stort ræs? -Nej. En stor skurk.
Alle gode historier har brug for en skurk. Og jeg har en god én.
Jeg mener en ond én.
Lars fulgte bolden ned langs bækken og skulle lige til at tage den,
da den rullede ud i poterne på...
Drillert von Miavenstein!
Han var den mest adrætte og katteagtige skurk i verden,
og han sagde skurketing som...
Når jeg ser noget sjovt, tager jeg det.
For jeg er skurken.
Drillert stak af med bolden
og lavede vildt seje katteagtige ninjastunts på vejen.
Og han miavede af fryd.
I mellemtiden jagtede Lars' ham til fods, men han kunne ikke følge
med den fantastiske Drillert von Miavenstein.
Og så tog Drillert bolden med tilbage til sin onde base,
hvor han legede med den i al evighed.
Slut.
-Hvad? -Hvad? Slut?
Ja, jeg sagde "slut," hvilket betyder, at vi kan sove. Godnat.
Du kan ikke ende historien med at lade skurken vinde!
Hvorfor ikke? Han er sådan en sjov figur.
Men de gode vinder altid.
Ja, Lars skal have sin bold tilbage.
Og man kan ikke slutte en historie uden kyllinger.
Eller et ræs. Og derfor vil jeg fortælle slutningen.
-Nej, det vil jeg! -Rolig, hunde. Jeg har fortalt den.
Hvorfor det postyr?
Har I gjort historien færdig?
-Ja. -Nej!
Vi kan ikke blive enige om en slutning.
Så er det sengetid.
Ven, fru Puf.
Jeg ved, hvordan vi allesammen får den historie, vi vil have.
Vi fortæller den sidste del sammen.
På den måde får vi en skurk, et ræs, og selvfølgelig aber.
Aber?
Det er gas, Vuf. Kyllinger.
Godt. Nå, det er sent, så skynd jer lidt.
Nå, hvor var vi?
Drillert legede med bolden sin onde base
og lavede super seje ninjaagtige tricks.
Men så hørte han en lyd udenfor.
Pludselig kom Lars ind. Så er det dig, Prik.
I hans trofaste racerbil.
Så Drillert stak af.
Drillert sprang gennem skoven med Lars i hælene.
Og der var også en flok hunde, der heppede på Lars.
Lars! Lars! Lars!
Lars var ved at hente ham, da Drillert så en høj bygning.
Drillert klatrede op på bygningen og efterlod Lars på jorden.
Før os i mål, Vuf.
Da Drillert landede på taget, stoppede han for at få vejret,
blot for at indse, at han nu stod ansigt til ansigt med Lars' kyllingevenner.
Kyllingerne lavede en congarække omkring Drillert, der var nødt til at danse med.
Og da Drillert hævede poterne til rytmen,
smed han ved et uheld bolden,
der landede lige i Lars' poter.
Lars var ellevild over at være blevet genforenet med Boldthasar,
og Drillert var ellevild over at have en ny hobby, kyllingeconga.
Slut.
Så fedt.
-Vi gjorde det! -Sammen.
Og det er bedre end noget andet, vi kunne finde på alene.
Poteslag på det.
Nu kan vi lægge os til at sove.
Vent, hvad er det?
Nøj. De manglende sider fra bogen.
-Skal vi læse dem? -Næ.
Der er ingen bedre slutning end vores.
Du har ret.
Det var fantastisk. Jeg elsker en god kyllingehistorie.
Vuf!
Jeg mener historie med kyllinger.
Tekster af: Anders Langhoff