‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Hai, cuțu, hai
‎Dacă vrei
‎Curse rapide-n oraș
‎Dacă vrei
‎Amici ce-mpreună vor sta
‎Dacă vrei
‎Să zbori sau să conduci
‎Totul e minunat
‎Vino în Dogia
‎Hai, cuțu, hai
‎- Hei‎... ‎- Hai, cuțu, hai
‎Vom continua mereu așa!
‎Da, da, da
‎Acum hai, hai, hai, hai, cuțu, hai
‎Hai, cuțu, hai
‎„Povestea lui Bigham”
‎- Sam e chiar în față! ‎- Nu-l las pe Viteză să scape.
‎Ce zi frumoasă ‎pentru o plimbare relaxantă!
‎Fir-ar să fie de mustață! E roșu.
‎Roșu! Am o idee.
‎Țineți-vă bine de cozi!
‎Acum, Lăbuș!
‎Nu țin minte să fie un semafor aici.
‎Nu este! Trebuia să te oprim.
‎Să-ți fotografiem mustața.
‎Și să te întrebăm câte ceva.
‎Despre mustață.
‎Vorbesc mereu cu drag despre mustața mea.
‎Super! Noi lansăm un ziar nou!
‎Se numește ‎Urletul din Dogia.
‎Vom scrie despre întâmplările adevărate ‎din Dogia‎,
‎despre lucrurile ‎care-i fac pe câini să urle!
‎Ce idee fantastică! ‎Deci, povestiți despre mustața mea.
‎Stai drept, Stață!
‎Gata!
‎Super ziar!
‎Mersi, tată! Tocmai am terminat un articol ‎despre mustața lui Sam Viteză.
‎Am scris o știre despre cel mai bun loc ‎de sărit din Dogia.
‎Iar eu am făcut niște benzi desenate ‎despre doi pui care spun glume.
‎Puii ăia nebuni nu vor trece ‎pe partea cealaltă așa!
‎Super! Dar care e articolul ‎de pe prima pagină?
‎Poftim?
‎Știrea zilei!
‎Ziarele le pun chiar aici. ‎E spațiu pentru ea.
‎Tata are dreptate. ‎Trebuie să găsim o știre importantă.
‎Știu!
‎Wagner are un șorț nou. ‎E cu dungi, e știrea momentului.
‎Trebuie să ne gândim la ceva mai bun.
‎Ce e chestia aia albastră neclară ‎de lângă Wagnes?
‎E degetul meu mare. ‎Nu mă pricep să fac poze.
‎Arată ca Bigham.
‎- Cine e Bigham? ‎- Bigham?
‎Se spune că Bigham e un monstru albastru, ‎păros, cu picioare gigantice.
‎Bântuie prin pădurea ‎din jurul Dogiei, urlând.
‎Singura cale de a scăpa de Bigham e ‎să-i oferi fripturi.
‎Dar dacă n-o faci...
‎Să facem rost de fripturi!
‎Bigham nu e real, Lăbuș. ‎E doar o poveste inventată de bunul.
‎Că veni vorba de povestiri...
‎Așa e! Trebuie să găsim una importantă ‎pentru ziarul nostru.
‎Hai, reporteri, hai!
‎Ai auzit, Ciobănilă? Un câine mare ‎și fioros căruia îi plac fripturile?
‎Am o idee monstruoasă.
‎Da.
‎Stai! De ce râdem?
‎- Și de ce ești... ‎- În tufișul vostru? Nu contează.
‎Am găsit o întâmplare simpatică.
‎Mingea mea era pe raft,
‎dar, oricât mă întindeam, ‎n-o puteam ajunge.
‎Am găsit o „nuvelă”.
‎Iar asta e o știre foarte amuzantă.
‎Dar nu e o știre importantă.
‎Noi ne vedeam de treabă
‎și a apărut Bigham!
‎Era albastru și păros.
‎Da! Și avea cele mai mari labe ‎văzute vreodată!
‎Am crezut că Bigham e doar ‎o poveste inventată de bunul tău.
‎Era. Adică, așa credeam.
‎Bigham e foarte adevărat.
‎Mergeți în pădure și vedeți și singuri!
‎Sunt urme de labe ‎și păr din blană peste tot.
‎Da! Și să nu uităm de urlete. Cam așa...
‎Ce groaznic!
‎După cum spune legenda lui Bigham,
‎singurul mod de a scăpa de el e ‎să-i aduci fripturi.
‎Și torturi! ‎Lui Bigham îi plac și torturile.
‎Să lasați toată mâncarea aici! ‎Bigham vine diseară
‎și dacă nu găsește fripturi, ‎n-o să fie mulțumit.
‎Ar fi bine să aducem fripturile.
‎Și torturile! Nu uitați de ele!
‎- Nu! ‎- E înfricoșător!
‎Ce facem?
‎Am găsit știrea importantă.
‎„Bigham e adevărat?”
‎Eu sper că nu.
‎Cam pe aici ‎și-ar putea face veacul Bigham.
‎Atunci, noi ce căutăm aici?
‎Adevărul!
‎Toți vor vrea să citească ‎să vadă dacă Bigham e sau nu real.
‎Uite!
‎Bigham! Fugiți!
‎Ce caută rachetele astea aici?
‎N-aș vrea să fug de Bigham, ‎încălțată cu astea.
‎Kit! Uită-te în spate!
‎E Bigham? Fugiți!
‎Nu, Lăbuș! Uite!
‎Frank și Ciobănilă au greșit. ‎Acelea nu sunt urmele lui Bigham.
‎Sunt doar urme de rachete.
‎Ce ușurare!
‎Se explică urmele de labe. ‎Poate Bigham nu e adevărat.
‎Dar părul din blană și urletele? ‎Mai bine mai căutăm.
‎Mă temeam că vei zice asta.
‎Acolo, Tag!
‎E blana albastră a lui Bigham!
‎Mai bine plecăm de aici înainte...
‎Stai! Miroase a...
‎vopsea?
‎Stai așa! Cineva a vopsit ‎părul ăsta verde, în albastru.
‎Așa se explică și cutia cu vopsea.
‎Fir-ar al câinelui, altă poză cu deget!
‎Ceva ciudat și păros se întâmplă aici,
‎deci știrea noastră o să fie și mai mare.
‎Da. Și mai trebuie să vedem ‎cum e cu urletele. Hai!
‎Nu mergem acasă?
‎Unde nu e practic nicio șansă să dăm ‎peste un câine mare și fioros?
‎Bine.
‎Să mergem să vedem cum e cu urlatul.
‎Ați auzit?
‎E Bigham! E adevărat!
‎Frank și Ciobănilă ne-au avertizat, dar... ‎Kit, nu intra acolo!
‎Îl aud pe Bigham apropiindu-se!
‎E în regulă, Lăbuș. ‎Urletele vin din difuzorul ăsta.
‎Trebuie să semeni cu Bigham, Ciobănilă.
‎Urlă mai tare!
‎Deci nu sunt urlete adevărate.
‎- Frank și Ciobănilă au pus difuzorul! ‎- Stați!
‎Uitați-vă la asta! Părul găsit era verde.
‎Ciobănilă are blană verde, ‎așa că Frank a vopsit blana lui Ciobănilă,
‎să pară că e de la Bigham!
‎Dar rachetele?
‎Frank e în echipa de mers cu rachete ‎din Dogia.
‎Și e gata știrea zilei!
‎Frank și Ciobănilă au inventat totul, ‎doar ca să primească fripturi!
‎Și torturi.
‎Haideți! Trebuie să scoatem ziarul.
‎Câinii din Dogia depind de noi!
‎Nu mai aveți mult timp, câini ai Dogiei!
‎Bigham vine în curând
‎și i-am auzit urletele ‎din ce în ce mai puternice.
‎Singurul mod ca să-l facem să plece e ‎să-i dăm mai multe fripturi și torturi.
‎Ediție specială!
‎Citiți ziarul nostru!
‎Primul număr din ‎Urletul din Dogia, ‎cu adevărul despre Bigham!
‎Și un articol interesant ‎despre noul șorț al lui Wagnes!
‎Dar ce e chestia aia albastră?
‎E Bigham! Să mai aducem fripturi?
‎- Stați! Nu e Bigham! ‎- Bigham!
‎Nu asta scrie în știrea noastră!
‎- Fir-ar să fie! ‎- Bigham!
‎Mersi că m-ați ajutat ‎să răspândesc vestea despre Bigham.
‎Super! Acum toți sunt și mai speriați.
‎Nici n-au citit ziarul!
‎Trebuie să le arătăm adevărul!
‎Dar cum să dovedim că Bigham nu e real?
‎Dacă Frank vrea ‎ca Bigham să vină în Dogia,
‎îl vom aduce pe Bigham în Dogia.
‎Da!
‎Stai! Ce?
‎A citit cineva acest articol nemaipomenit ‎despre mustața mea?
‎Și eu aflu chestii noi.
‎Gata, Bigham?
‎Stai! Credeam c-ai spus ‎că Bigham nu e adevărat.
‎- Nu este. Tu ești Bigham. ‎- Da.
‎Du-te acolo și ia mâncarea, Ciobănilă!
‎S-a făcut!
‎Ascundeți-vă!
‎E Bigham!
‎Uite cât am jefuit!
‎Vom avea fripturi și torturi ‎săptămâni întregi, Ciobănilă!
‎Aproape... că le simt gustul, Frank!
‎Ciobănilă? Stai un pic!
‎Dacă tu ești aici, atunci cine e...
‎E Bigham cel adevărat!
‎Fugi, Ciobănilă!
‎Bigham se apropie! Ce urmează, Frank?
‎Aruncă mâncarea! Asta vrea!
‎Îi crește apetitul lui Bigham!
‎Nu ne mânca, Bigham! Îți dăm fripturile!
‎Și torturile!
‎Ajutor! Ajutați-ne!
‎Ne prefăceam înainte, ‎doar ca să primim fripturi și torturi!
‎Dar ăsta e adevăratul Bigham!
‎Poftim?
‎Capul lui Bigham se scoate?
‎Cred că ziarul nostru are știrea zilei.
‎Iar eu cred că am o poză clară!
‎Ediție specială!
‎A doua ediție din ‎Urletul din Dogia!
‎Cu tot adevărul despre Bigham!
‎Deci Bigham nu e real?
‎Era un truc!
‎Se pare că ‎Urletul ‎are audiență.
‎Da, toți îl citesc.
‎În afară de Frank și Ciobănilă.
‎Ne cerem scuze ‎pentru minciuna despre Bigham.
‎- Uitați fripturile! ‎- Și torturile.
‎Nu te voi uita, tortule!
‎Ar trebui să mai facem asta.
‎Da! Dar ne trebuie altă știre importantă.
‎Am știri de ultimă oră!
‎Am o mustață nouă.
‎Super!
‎„Căpitanul Lăbuș și Scally-Tag”
‎Mă întreb ce plan are Sam Viteză ‎pentru cursa cadeților de azi.
‎Eu mă întreb de ce ai trecut de pistă.
‎Sam a zis că ne vedem pe plajă.
‎Ce-ar fi să ascultăm niște muzică, ‎să ne energizăm?
‎Îmi plăcea cântecul.
‎Ne trebuie ceva alert, Lăbuș. ‎Trebuie să intru în starea de campion!
‎Uite-i pe ceilalți cadeți! Dar unde e Sam?
‎Ura și o pipă
‎Blue-Stață ‎Piratul cel țicnit, aici a venit
‎Ați venit la întrecere ‎Fiindcă sunteți piloți
‎Dar azi veți fi mateloți
‎De ce ești îmbrăcat ca pirații, Sam?
‎Sunt căpitanul Blue-Stață, matelot.
‎Sunt îmbrăcat așa, fiindcă voi, ‎cadeții de curse, veți căuta o comoară,
‎așa că azi, cursa va fi de pirați.
‎Plus că merg la un bal mascat mai târziu.
‎Pică tocmai la țanc!
‎O cursă între pirați?
‎Pentru comoară?
‎Va fi cea mai mare comoară pe care ‎și-ar putea-o dori un cadet de curse.
‎Cursa de azi vă va testa ‎abilitățile de piloți într-un nou mod.
‎Ca să câștigați, ‎veți naviga pe mări sărate,
‎veți merge pe scândura-dură, ‎veți trece puntea-sură,
‎și veți căuta pe plaja-vraja comoara-vara.
‎O! Îmi place comoara-vara.
‎Dar nu va fi ușor, avântaților!
‎Să vă temeți de cei mai fioroși căței, ‎dintre toți cei
‎care au navigat pe mări, Cățeii de mare!
‎Sunt nepoatele și nepoțeii mei.
‎Sunt foarte mândru de ei.
‎Acum, pentru cursa de azi, ‎în loc de șofer și de șef de echipaj,
‎fiecare echipă va avea ‎un căpitan și un ofițer secund. Și...
‎Sunteți gata?
‎Hai, cuțu, hai!
‎Să mergem, ofițer secund Lăbuș!
‎Azi te voi întrece, Adiere!
‎Tag? Mă gândeam să fiu eu căpitan.
‎Știu tot ce trebuie să știi despre pirați.
‎Da? De unde?
‎Citesc o carte despre ei.
‎Se numește ‎Tot ce trebuie să știi despre pirați.
‎Ții cărți în scuterul meu?
‎Sigur. Și ceva de ronțăit.
‎Deci, pot să fiu eu căpitanul?
‎Nu știu, Lăbuș.
‎E o cursă, iar eu sunt obsedată de curse!
‎Iar eu, de pirați!
‎E o chestie pentru pirați, ‎iar tu ești mereu șefa.
‎Ai dreptate, Lăbuș, ești mereu în ataș.
‎Poți trece la cârmă de data asta.
‎Super! Pregătește-te să ridicăm ancora, ‎ofițer secund, Scally-Tag!
‎Pe limba piraților, ‎înseamnă „hai, cuțu, hai!”
‎Lăbuș, tu ce faci cu lăbuțele ‎în timp ce eu conduc?
‎De ce nu arăți drumul, ofițer secund?
‎Mi-ar prinde bine niște ajutor ‎pe mările astea sărate.
‎Ne îndreptăm spre doc!
‎Drept înainte, Lăbuș!
‎Ar putea fi niște Cățeii de Mare ‎ascunși între insule!
‎Scrie chiar în capitolul unu. ‎Piraților le place să se ascundă.
‎Mai bine ocolim.
‎Dar va dura o veșnicie.
‎Ar trebui să mergem înainte.
‎Îmi pare rău, Tag, dar eu sunt căpitanul, ‎deci, e decizia mea.
‎Ai dreptate, Lăbuș.
‎- Mergem cum spui. ‎- Super!
‎Dai... drumul cârmei acum?
‎Da. Scuză-mă!
‎Înconjurăm!
‎Aproape am ajuns!
‎Uite, Tag! Am trecut de Cățeii de Mare!
‎I-au încetinit pe ceilalți.
‎În afară de Adiere.
‎Adiere a fost dusă de adieri.
‎Cu toată viteza înainte!
‎Scuză-mă! E greu să mă obișnuiesc.
‎Cântați-mi la acordeon ‎Un cântecel, vă rog
‎Ați trecut de Cățeii de Mare ‎Și de val
‎Veți ajunge curând la mal ‎Veseli fiți și mulțumiți
‎Până veți păși grăbiți ‎Pe scândura-dură
‎Ah! Adiere a trecut!
‎Hai, Lăbuș! Trebuie să mergem pe scândură!
‎- Aoleu! ‎- Nicio grijă!
‎Căpitanul Lăbuș știe ce să facă!
‎Fugim cât putem de repede?
‎Nici chiar așa. Căutăm în carte.
‎Să vedem! Cântece marinărești, ‎dicționar pentru papagali...
‎Uite! Mers pe scândură.
‎O să meargă.
‎„Capitolul șapte. Cea mai sigură parte ‎a scândurei e cea de dedesubt.”
‎Nu e rău, Lăbuș.
‎Dar eu tot cred ‎că ne-am fi descurcat cu ideea mea.
‎Dar și a ta e bună.
‎Ura când mergeți pe scândură
‎De tun să vă feriți ‎Teferi la mal să fiți
‎Dar pân' la comoară cale lungă mai e
‎Deci, mult noroc s-aveți ‎Pe punte când treceți
‎Puntea-sură!
‎E ca o punte de vapor, fără vapor.
‎Trebuie să trecem de ei.
‎Să mergem, Lăbuș!
‎Adiere se îndepărtează!
‎N-o să reușim să mergem ‎pe puntea asta alunecoasă.
‎- Deci, ce facem? ‎- Citim.
‎În cartea mea scrie doar că piraților ‎le place să frece puntea.
‎Frecatul e ca spălatul, ‎dar mai ca pirații.
‎Asta e! O să frecăm puntea până dincolo!
‎Ține-te bine, Scally-Tag!
‎Ura, mai bine zis!
‎A fost minunat!
‎Bine frecat, Lăbuș!
‎Căpitane Lăbuș, am vrut să zic.
‎Dați-mi niște oase într-un naufragiu
‎Ați frecat puntea mai bine ca un lustragiu
‎Dar nu vă ambalați ‎Comoara o s-o căutați
‎După ce de pericole turbate scăpați
‎Plaja-vraja!
‎Am reușit, căpitane! Să începem să săpăm!
‎Să verific în carte ‎unde au îngropat pirații comoara.
‎Adiere sapă deja, Lăbuș.
‎Stai! E un capitol foarte lung, ‎dar foarte interesant.
‎Acum sapă și echipa lui Jantă!
‎Și echipa lui Doug!
‎- Lăbuș! ‎- Ascultă!
‎Cum se numește ‎peștele preferat al piratului?
‎Pește-spadă! Pricepi?
‎Hei! Ce faci?
‎Îmi pare rău, Lăbuș, dar nu mai citim.
‎E timpul să săpăm! ‎Eu sunt căpitan acum, amice!
‎Tag! Stai! Nu săpa lângă copaci!
‎Poate fi o...
‎...capcană!
‎O capcană cu Cățeii de Mare. ‎Suntem încercuiți.
‎Îmi pare rău, Lăbuș! ‎Trebuia să-ți urmez ordinele.
‎Nu-i nimic, Tag. ‎Știu că ești obișnuită să fii șefă.
‎Dar cursa nu s-a încheiat încă.
‎Ce vrei să spui?
‎Cartea mea spune ‎că pirații îngroapă comori lângă stânci.
‎Înseamnă că toți sapă în locul greșit!
‎Mai putem câștiga, Lăbuș!
‎Dar Cățeii de Mare?
‎Am o idee.
‎Las-o jos!
‎A fost din cartea ta?
‎Nu. E un truc bun pentru căței.
‎Capitolul 14. Lupta cu sabia
‎Mă ocup de Cățeii de Mare.
‎Tu, de comoară.
‎Să trăiți, căpitane Lăbuș!
‎Cine vrea să se bată cu căpitanul Lăbuș, ‎căței nesărați?
‎Ia de-aici!
‎Vă trimit pe fundul mării!
‎Bună asta!
‎Lăbuș!
‎Am găsit comoara!
‎Comoara-vara!
‎Jocul pentru căței s-a încheiat.
‎Să vă văd!
‎Sunteți super drăgălași!
‎Fir-ar să fie, ne-ați speriat
‎Ați întrecut pirații ‎Și cursa ați încheiat
‎Fiindcă cei dintâi ați terminat
‎A voastră e comoara ‎Și lada o veți deschide vara
‎După tine, căpitane!
‎Șepci pentru membrii echipei tehnice? ‎Nu pricep.
‎Mai am nevoie de doi căței ‎în echipa mea tehnică la cursa viitoare.
‎Dacă tot ați fost ‎cei mai rapizi marinari...
‎Vrei să facem parte ‎din echipa ta de curse?
‎Nu pot să cred!
‎E cea mai grozavă comoară ‎pe care o poate primi un cadet de curse!
‎Îmi faceți o revizie rapidă?
‎Strângeți pânzele!
‎Ridicați artimonul! Ura!
‎Nu cred că vorbesc limba piraților, Lăbuș.
‎Așa e.
‎Schimbați cauciucurile! ‎Umpleți rezervorul!
‎Hai, echipă! Sam trebuie să câștige cursa!
‎Să trăiți, căpitane Lăbuș!
‎Subtitrarea: Caterin Dobre