NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Mä ratsastan
Vapaana vaan
Tuu mukaan tähän matkaan
Kohti tuntemattomaan
Mä ratsastan
Vapaana vaan
Niin pitkään kun oon kanssas
Tunnen hengen erämaan
Jee
SPIRIT - VAPAUDEN KUTSU
Jee!
Vaikka leirillä oli mahtavaa, on kiva päästä kotiin. Oli jo ikävä.
Ja voimme virkata uusia loimia!
Nyt kun hallitsen ystävyysnauhat, aion siirtyä ystävyysloimiin.
Pikkuisen liukasta vain. Varovasti, Chica Linda. On märkää.
Rouva Hungerford ei vitsaillut, kun puhui lumen liukastamista poluista.
En ole koskaan kuullut hänen vitsailevan, mutta se olisi takuulla hupaisaa.
Kuvittelin, ja oli se.
Tarkatkaa polkua. Mudasta voi olla harmia.
Ei hätää. Olemme olleet pahemmassakin.
Vitsailematon rouva Hungerford olisi meistä ylpeä.
Olisipa ruoka valmiina, kun palaamme. Kamala nälkä.
Lännen likkojen vaahtokarkkikeksit olivat poikaa. Yhtä aikaa suuhun mahtui viisi.
Ilman keksejä viisitoista.
Mitä nyt, poika?
Polku!
Miten eksyimme siltä?
Ehkä se eksyi meistä.
Samaa tietä vain takaisin.
Ei ehkä onnistu.
Kuljimme Lovell-metsän läpi, joten takaisinkin pääsee sitä kautta.
Niin, mutta Lovell-metsä on valtava. Emme voi valita mitä tahansa kohtaa.
-Ja nyt olemme ihan toisin päin. -Sittenhän ratkaisu on selvä.
Käännytään epätoisin päin.
Kun kamujen seurassa ollaan seurataan keppejä nollaan
Eikö?
Voimme käyttää kompasseja, jotka saimme ystävyyssuunnistuksesta.
Kavereita tuolla ja tuolla.
Leiri oli pohjoisessa, joten pitää vain kulkea etelään, niin pääsemme kotiin.
-Hyvä idea! -Kiitos, Lucky.
Seitsemän mustangia, kaunista hummaa
Yksi niistä päättää tehdä jotain kummaa
Se pukittaa
Metsään katoaa
Jäljellä enää kuusi hummaa
Kuusi mustangia, kaunista hummaa
Yksi niistä päättää tehdä jotain kummaa
Se pukittaa
Metsään katoaa
Kamut...?
Pru, enää viisi mustangia jäljellä.
Ohitimme jo tämän puun. Abigailin mukaan se näytti hämähäkiltä.
-Kuljemmeko varmasti etelään? -Jep.
Odottakaa. Näyttäkää kompassejanne.
Kompassimme eivät osoita etelään.
Ne eivät osoita minnekään.
Ne osoittavat kaikkialle!
Mutta eiväthän pohjois- ja etelänapa ole liikkuneet?
Jekuttavatko ne meitä?
Magneettista kiveä. Tietenkin!
Sillä on oma magneettikenttänsä, ja se tekee kompasseistamme kelvottomia.
Kamut, taidetaan olla oikeasti eksyksissä.
Miten pääsemme kotiin?
Minä keksin. Seurataan kasvoja.
Silmät, nenä, suu.
Tämä on kuin se haistaisi, että joku keittää kukkakaalia.
Silmät, nenä, suu.
Kaikissa on kasvot, jos katsoo tarkkaan.
-Minäkin ehkä näen. -Niin, ehkä tuo näyttää huolestuneelta.
Ei, minä se huolestunut olen. En tajua yhtään, mistä puhut.
Älkää huoliko. Katsomme naamoista, ettemme ohita samaa puuta kahdesti.
Siinä voi mennä hetki, mutta voi se toimia!
Eteenpäin, kamut.
-Kamut, tännepäin! -Selvisimme!
Emmehän. Tulimme ulos metsän väärältä puolelta.
Onko tämä metsän väärä puoli? Vai seikkailun oikea puoli?
Abigail, ihan selvästi metsän väärä puoli.
Emme ole lähelläkään kotia. Nandez-vuoriston ylitys kestää ikuisuuden.
Opin kaiken rotkoista kalliomuodostelmakurssillani. Oppi yksi:
Sedimentti on eri kuin sementti.
Löysin tosi sädehtivän kristallin.
Voikohan kristalli säteillä liikaa?
Kaikkihan ne loistavat, mutta ehkä kimallusta voisi olla liikaa.
Se on riski silmille. Sitä paitsi ehkä säteet loppuisivat.
Loiste katoaisi. Voisiko sitä silloin edes kutsua kristalliksi?
-Odota, Abigail! -Kristakivi...
Tajusitteko? Kiveksi naamioitunut kristalli!
Abigail! Tule takaisin!
Katsokaa! Ehkä saamme lähetettyä viestin Miraderoon.
Abigail!
Totta, nimeni kuulostaa vähän linnun ääneltä.
Abigail! Abigail!
Katsokaa näitä railoja maassa.
Kamut, yksi railo taisi liikkua.
Ei, vaan kaikki railot! Mitä me nyt teemme?
Jos käännymme takaisin, emme ehkä ehdi kotiin.
Jatketaan siis, mutta hyvin varovasti.
Ei äkkinäisiä liikkeitä.
Melkein ohitse.
-Voi, ei! -Varokaa!
Seuratkaa jänistä!
-Vauhtia! Häivytään täältä! -Antaa mennä!
-Pitää päästä pois! -Enää vähän matkaa!
-Antaa mennä, Chica Linda. -Vauhtia!
Hyvä poika.
Mennään, Bumerangi.
Kunhan pääsemme Nandez-vuorten yli, näemme, missä Miradero on.
Olemme melkein kotona. Maistan sen.
Maistuuko se...
-Abigail, mitä kävi? -Oletko kunnossa?
Bumerangi on satuttanut itsensä!
Yksi käärmeistä varmaan puri sitä.
Nyt tarvitaan eläinlääkäriä. Ne olivat kalkkarokäärmeitä.
Jos odotamme pitkään, myrkky halvaannuttaa sen.
Tehdään siis suunnitelma. Olemmehan kamuja!
Olemme selvinneet ennenkin tällaisesta. Ainakin... tämäntapaisesta...?
Voi, miksen keksi mitään?
Tämä on minun syytäni.
Älä syytä itseäsi. Emmehän tienneet, että paikka kuhisi käärmeitä.
Ellen olisi pälättänyt niin paljon,
emme olisi päätyneet siihen rotkoon. Minä tämän aiheutin.
Abigail, ei se...
Bumerangia täytyy auttaa.
No niin, Bumerangi, ihan rauhassa.
Pru katsoo puremaa. Pysy ihan paikallasi.
Se odottaa tosi kiltisti.
En usko, että se on koskaan seurannut ohjeita näin helposti.
No, purema näyttää turvonneelta ja likaiselta.
Pestään se ensin.
Älä liiku, Bumerangi.
Hyvä poika. Katsotaan, voiko se kävellä.
Bumerangi!
Ei se pysty.
Joku meistä voi ratsastaa hakemaan apua.
Mutta entä jos avunhakija eksyy yksinään?
Emme voi vain istua täällä. Emmekä jättää heitä.
Mixtli.
-Mixtli ei ole täällä. -Harhanäkyjäkö?
Ei, Mixtli on takananne.
Yá'át'ééh!
Mixtli!
-Mitä te täällä teette? -Mahtavaa nähdä sinua!
Missä sinä ja Varis olette olleet?
Olin metsästämässä, kun kuulin ääniä.
Seurasin niitä rotkoon, missä jäljittämäni jäniskin oli.
Silloin näin teidät. Yritin varoittaa, mutta oli jo myöhäistä.
Olitte jo käärmeiden keskellä. Hyvä, että löysin teidät.
Onpa todellakin hyvä.
Rauhassa, poika.
Hodéezyéél.
-Käärmeenpurema. Minun takiani. -Abigail, lopeta itsesi syyttely.
Tarvitaan lääkettä.
Odotan Abigailin kanssa. Te lähdette.
-Miten täältä pääsee Miraderoon? -Seuratkaa polkua vuorten halki.
Se on täältä lounaaseen.
-Tunnin matka. -Palaamme niin pian kuin voimme.
Koeta kestää, Bumerangi...
Ja Abigail.
Onnea matkaan!
Kyllä Bumerangi selviää. Se on vahva hevonen.
Mutta sen pitää pysyä paikallaan.
Jos se liikkuu, myrkky pääsee kiertämään veressä.
Kuulit, mitä Mixtli sanoi. Aloillasi nyt.
Sinun pitää pysyä paikallasi.
Älä liiku, Bumerangi!
Toiselta puolen näemme, missä olemme.
Tuolla!
Olemme ihan lähellä. Menoksi!
Voi, ei.
Kivivyöry!
-Voi, ei! -Äkkiä!
Antaa mennä!
Varo!
Nopeammin, Lucky!
-Vauhtia, Chica Linda! -Pää alas!
Lucky!
Pru!
Vauhtia!
Hyppy!
Pru! Tänne!
Missä he oikein ovat?
Heidän pitäisi olla jo täällä.
Bumerangi, ole nyt aloillasi.
Se leviää.
Myrkyn leviämistä voisi ehkä hidastaa, mutten ole varma.
Voimme yrittää.
Näytä minulle.
-Emme pääse eteenpäin emmekä taakse. -Mahtavaa, olemme jumissa.
Mitä nyt tehdään? Pitää keksiä jotain.
En keksi mitään!
Sillä aikaa kun mietit, Bumerangin tila pahenee koko ajan.
Jos Bumerangi ei selviä, suru murskaa Abigailin.
Pakko päästä pois täältä.
Jos Abigail olisi täällä, hän sanoisi:
"Täytyy vain epäjumittaa itsemme! Nuo kivet näyttävät ihan portailta!"
Hei, niin näyttävätkin.
-Pidä pää kasassa, Lucky. -Eikä, Pru. Katso!
Aivan.
Mennään.
-Läheltä piti. -Jatketaan matkaa.
Vuoren yli kipuaminen ei ole helppoa, mutta ylhäältä näemme varmaan polun.
Voihan se toimia.
-Ellei sitten... -Mitä?
Ellemme putoa kuten äsken melkein putosin, emmekä ikinä pääse takaisin,
ja Abigail odottaa meitä lopun ikäänsä.
Tai sitten pääsemme Miraderoon, haemme Bumerangille apua,
ja tästä tulee uusi hauska seikkailutarina.
Jos niin sanot.
Käytät siis harmaata savea, et punaista.
-Punainenko on parempaa keramiikkaan? -Juuri niin.
Samettikukkia...?
Kipuun.
-Laventelia, mitä se tekee? -Lauhduttaa puremaa.
-Olet hyvä tunnistamaan kasveja. -Tykkään kukista, varsinkin punaisista.
Ja sinisistä. Ja keltaisista.
Ja violeteista. Sekä vihreistä!
Laventeli käy myös rauhoittamiseen.
Vaikka kun Bumerangi ei halua pesua. Letku pelottaa sitä.
Mutta laventelin avulla se suostuu tulemaan.
Kiva nähdä taas hymy kasvoillasi.
En minä hymyile. Tämä on vakava tilanne.
Olen nyt hyvin vakava ihminen.
Tuo oli hyvä. Parhaat vitsit tulevat aina sinulta.
Ei se ollut vitsi. Bumerangi on loukkaantunut. Minun takiani.
Minä en vitsaile.
Se hengittää hirveän raskaasti!
Ole kiltti, Bumerangi, pysy paikallasi.
Sen tila pahenee.
Mitä me nyt teemme?
Meillä on kaikki tarvittava. Nyt pitää vain koota ne.
-Pru! -Odota!
Pru!
Melkein perillä.
Miradero on tuolla!
Olemme tosi lähellä. Spirit ja Chica Linda juoksevat sinne hetkessä.
Niin, mutta Lucky, nyt kun olemme ylhäällä, miten pääsemme alas?
Voi, ei, ei.
Eksymisen vielä kestin, ja käärmeet ja Bumerangin...
No, en ehkä Bumerangia. Mutta tämä?
Päivä alkoi niin yksinkertaisesti. Halusin vain kotiin lounaalle.
-Ja minä halusin mukavan retken. -Olemme pulassa! Ihan tosi pulassa.
Tiedän, poika, mutta emme voi vain rynnätä sinne.
Olisipa Abigail täällä. Hän saisi minut nauramaan, enkä miettisi turhia.
Tarvitsemme Abigailin myönteisyyttä, jotta emme pohdi vaaroja.
Löysin kalliokiipeilyllä niin paljon kristalleja, että sain nimen Kristallikka!
-Toimiko? -Tavallaan...
Nauratti, koska olit naurettava.
Se saa kelvata. Tule, mennään.
Niin kai sitten, Kristallikka.
Tämän hauteen pitäisi imeä myrkky pois.
-Olen nähnyt sen toimivan ihmisellä. -Milloin?
Heimossani parannetaan näin.
Amá sáníni oli parantaja,
ja kerran hän hoiti erään miehen käärmeenpuremaa.
Autoin tekemään hauteen. Se pelasti miehen hengen.
Tämä auttaa. Pysy paikoillasi.
Sitten vielä hoidon toinen osa... Abigail, tarvitsen siinä apuasi.
Pitääkö tehdä salvaa? Solmu? Toinen haude?
Sinun täytyy ryhtyä taas hauskaksi.
-Miten se voi auttaa? -Hevosesi aistii, että murehdit.
Se yrittää lohduttaa, mutta sen pitää olla liikkumatta.
Vakuuta sille, ettet ole huolissasi olemalla taas oma itsesi.
Aito Abigail.
Voin yrittää olla aito Abigail.
Oikein kunnolla hupsu.
Toivottavasti joskus vielä tehdään popkornjäätelöä,
koska aina, kun haluan makeaa ja suolaista, panen popkornia jäätelööni,
mutta popkorn vettyy ja jäätelöstä tulee ällöä.
Miksei kesällä myydä kuumaa kaakaota? Kaipa se olisi kylmää kaakaota.
Olen nero! Pitää kertoa Winthropille.
Mitä saadaan, jos otetaan sentti ja euro? Rahaa!
Tai ainakin kolikoita. Kuulostanko jo Abigaililta?
Jos jossittelulla sais leipää ja pullaa... Miten se menikään?
Niin sitten meil ois joulu!
Sinun vuorosi.
Hyvä on, mutta Abigail-ääntä en enää yritä.
Selvä on.
Pilvet! Ihanan pörröisiä.
Ne on tehty vedestä: kaksi osaa typpeä, yksi osa happea.
Ja sen voi lyhentää H2... Oho!
Kilpikonnat elävät tosi pitkään.
Lörpöttele vain. Niin Abigailkin tekee.
Asuukohan kivissä maahisia?
Jos asuisi, ne olisivat kyllä kivihisiä!
Luojan kiitos.
Vielä vähänkin jännitystä, niin halkean!
Hei, se kuulosti ihan Abigaililta.
Alat oppia. Etsitään nyt äitisi.
Miksei kuumaa kaakota muuten myydä kesällä?
Eikö olisi kivaa? Sen nimi olisi "kylmä kaakao".
Olen nero!
Ei, suklaajäätelöähän se vain on.
Amá sáníni sanoi, että jotkut parantajat parantavat kehon,
mutta siinä on vasta puolet ihmisestä.
Jos haluaa parantaa jonkun kokonaan,
pitää parantaa sielukin.
Uskon, että sinulla on kykyjä siihen.
Kun pääsemme takaisin Miraderoon, aion olla vakava.
Kaikki oli minun syytäni. Bumerang loukkaantui hassutteluni takia.
Sinä myös paransit sen sillä. Ja johdatit minut tänne.
Metsästysretkelläni kuulin sinun äänesi.
Ja lintuhuutosi.
No, oikeastaan se oli lintuääneni.
Omana itsenäsi oleminen on pelastanut sinut.
Ehkä sinusta tulee vielä parantaja, kuten amá sáníni. Hän olisi pitänyt sinusta.
Hänkin oli hauska.
-Varmasti Lucky, Pru ja Prun äiti! -Minua ei saa nähdä.
Mutta...
Abigail!
Miten Bumerangi voi?
No niin, minäpä katson.
Kalkkarokäärmeitäkö?
Jep, ne upottavat hampaansa syvälle.
Mutta tämä... Uskomatonta!
Prun mukaan joku ystävä auttoi teitä.
Onko hän vielä täällä?
Upeaa työtä, nuorimies.
Pelastit hevosen hengen.
Syytä olla ylpeä itsestäsi.
Tytöt, auttakaa se rekeen.
Kiitos, Mixtli.
Kiitos, kun opetit hoitokasveista, pelastit Bumerangin ja olet ystäväni.
Mikä se on?
Siinä on kerrottu parannustavoista, jotka amá sáníni opetti minulle.
Voit jatkaa oppimistasi.
Ehkä voit myös kirjoittaa siihen omat keinosi sielun hoitoon.
Tavataan taas pian, ystävät.
Hei hei, Mixtli.
-Kiitos. -Hei, Mixtli.
Nähdään! Kiitos!
No niin, tytöt. Lähdetään kotiin.
Tuo puu on kuin Cora-tätisi, kun hän innostuu reseptistä.
Tuo taas on kuin Mary Pat ja Bianca.
No, ehkei Bianca.
-Hyvä, että vanha Abigail on palannut. -Älä ikinä muutu.
-Pysy juuri sellaisena kuin olet. -Enköhän pysty siihen.
Vaikka lintu-Abigailissa olikin tulevaisuuden potentiaalia.