EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Bli med å ri
Ut i det fri
Ja, jeg drar nå Så sleng deg på
Med eventyr og fanteri
Bli med å ri
Ut i det fri
Ja, for jeg er hesten Spirit
Og med meg så kan du ri
Yeah
SPIRIT - I DET FRI
Jippi!
Selv om det var gøy på leir, gleder jeg meg til å komme hjem.
Vi kan hekle nye hestedekken.
Etter å ha lært å lage vennskapsarmbånd skal jeg prøve meg på vennskapstepper.
Du skled bare litt i gjørmen. Gå forsiktig, Chica Linda. Det er vått.
Fru Hungerford sa at stiene kanskje ble vasket bort da snøen smeltet.
Jeg har aldri hørt fru Hungerford spøke før, men det hadde nok vært gøy.
Jeg så det for meg, det var det.
Hold øye med stien. Gjørmen kan gjøre det vanskelig.
Ikke noe problem. Vi har taklet verre ting.
Ikke-morsomme fru Hungerford ville vært så stolt.
Jeg håper lunsjen er klar når vi kommer. Jeg er sulten.
Jeg savner Friluftsfrøknenes s'mores. Hint: du får plass til fem i munnen.
Femten uten kjeksene.
Hva er i veien, gutt?
Stien!
Hvordan mistet vi den?
Kanskje den mistet oss?
Vi kan prøve å gå tilbake.
Eller kanskje ikke.
Vi gikk gjennom Lovell-skogen, så vi må krysse den på vei tilbake.
Ja, men Lovell-skogen er stor. Vi kan ikke bare velge et sted.
-Og nå er vi ganske forvirret. -Da er svaret enkelt.
La oss ikke være forvirret lenger.
Har du gått deg bort med venner Følg polene til du igjen deg kjenner
Ikke?
Vi kan bruke kompassene vi fikk til å navigere skip lastet med venner.
Venner den veien, og den veien.
Vi reiste mot nord til leiren, så vi må reise mot sør for å komme hjem.
-God plan! -Takk, Lucky.
Sju mustanger på en åpen slette
En begynner å oppføre seg rart
Med et bukk og et nei
Tar han en annen vei
Seks mustanger på en åpen slette
En begynner å oppføre seg rart
Med et bukk og et nei
Tar han en annen vei
PALs?
Pru, vi har bare fem mustanger igjen.
Vi har gått forbi dette treet før. Abigail sa at det var en edderkopp med pynt.
-Sikker på at vi går mot sør? -Ja.
Vent. Gi meg kompasset ditt.
Kompassene våre peker ikke mot sør.
De peker ingen steder.
De peker overalt!
Men Nordpolen og Sydpolen har vel ikke flyttet seg?
Har de dratt det gamle trikset?!
Lodestone. Så klart!
En stein som har sitt eget magnetfelt, så kompassene våre funker ikke her.
PALs, jeg tror vi har gått oss bort.
Hvordan kommer vi oss hjem?
Jeg vet. Vi følger ansiktene.
Øyne, nese, og munn.
Denne ser ut som folk gjør når de lukter blomkål som koker.
Øyne, nese, munn.
Alle trærne har ansikter hvis du ser nøye etter.
-Jeg kan på en måte se det. -Ja, kanskje dette er litt bekymret.
Niks, jeg er bekymret. Jeg aner ikke hva du snakker om, Abigail.
Slapp av, PALs. Vi bruker ansiktene for å huske hvor vi har gått.
Det kan ta en stund, men jeg tror det kan funke!
Vi er på rett spor, PALs.
-PALs, her borte! -Vi klarte det!
Nei, det gjorde vi ikke. Vi kom ut på feil side av skogen.
Er det feil side av skogen? Eller er det rett side av eventyret?
Abigail, det er definitivt feil side av skogen.
Vi er langt hjemmefra. Det vil ta flere timer å krysse fjellene.
Jeg lærte om kløftene da jeg studerte steinformasjoner. Første leksjon:
At steinene har satt seg betyr ikke at vi skal.
Jeg fant en geode, og den var så glitrende.
Jeg lurer på om en geode kan ha for mye glitter.
De er alle glitrende, men hvis det er for mange kan det bli for glitrende.
Det kan være blendende. Dessuten kan det bli tomt for glitter.
Da hadde du ikke hatt noe. Hadde det telt som en geode da?
-Vent, Abigail! -En steinode?
Skjønner? Som en geode, forkledd som en stein?
Abigail! Kom tilbake!
Se! Kanskje vi kan få sagt ifra til Miradero om at vi er her.
Abigail!
Du har rett, navnet mitt høres ut som et fuglerop.
Abigail! Abigail!
Se på alle sprekkene i bakken.
PALs, jeg tror en av sprekkene beveger seg.
Eller, alle! Hva skal vi gjøre?
Hvis vi snur er det ikke sikkert vi kommer tilbake.
Da fortsetter vi. Gå veldig, veldig forsiktig.
Ingen brå bevegelser.
Nesten der.
-Å, nei! -Se opp!
Følg den kaninen!
-Gå, gå, gå! La oss komme oss ut! -Løp!
-Vi må komme oss ut herfra! -Vi er nesten ute!
-Kom igjen, Chica Linda. -Gå, gå, gå!
Bra jobbet, gutt.
Kom igjen, Boomerang.
Kom igjen, fra Nandez-fjellene kan vi se veien til Miradero.
Vi er nesten hjemme, PALs. Jeg kan smake det.
Smaker det som...
-Abigail, hva skjedde? -Går det bra?
Det er Boomerang, han er skadet!
En av slangene må ha bitt ham.
Vi må til en dyrlege. Det var Texasklapperslanger.
Venter vi for lenge kan giften gjøre ham lam.
Så la oss lage en plan. Vi er jo PALs!
Vi har vært gjennom ting som dette før...på en måte...i nærheten.
Hvorfor kommer jeg ikke på noe?
Dette er min feil.
Abigail, ikke klandre deg selv. Vi visste ikke at det var slanger der.
Om ikke jeg hadde distrahert alle med historiene mine
hadde vi ikke gått i kløften. Jeg gjorde dette.
Abigail, det er ikke...
Vi må hjelpe Boomerang.
Ok, Boomerang, pent og rolig.
Pru skal se på bittet. Du må ligge stille.
Han er kjempeflink, Abigail.
Jeg tror aldri han har hørt så lett på meg før.
Det ser ut som bittet er veldig hovent og skittent.
La oss vaske det først.
Du må ikke bevege deg, Boomerang.
Det går bra. La oss se om han kan gå på det.
Boomerang!
Han kan ikke gå lenger.
En av oss kan ri hjem og hente hjelp.
Men hva om den personen også går seg bort?
Vi kan ikke bare sitte her. Og vi kan ikke dra fra dem.
Mixtli.
-Han er ikke her, Abigail. -En innbilning?
Nei, Mixtli er bak deg.
Yá'át'ééh!
Mixtli!
-Hva gjør du her? -Så godt å se deg!
Hvor har du og Kråke vært?
Jeg jaktet med Kråke da jeg hørte stemmer.
Jeg fulgte dem til kløften dit jeg sporet en kanin.
Det var da jeg så dere tre. Jeg ville advare dere, men det var for sent.
Dere var allerede ved slangene. Glad jeg fant dere.
Det er jammen vi også.
Rolig, gutt. Rolig.
Hodéezyéél.
-Det var slangene. På grunn av meg. -Abigail, ikke klandre deg selv.
Han trenger medisin.
Jeg venter med Abigail. Dere kan dra.
-Hvilken vei er Miradero? -Følg stien gjennom fjellene.
Det er sørvest derfra.
-En times ridetur. -Vi kommer tilbake så fort vi kan.
Hold ut, Boomerang...
...og Abigail.
Lykke til!
Boomerang klarer seg. Han er en sterk hest.
Men han må være stille som en stein.
Når han beveger seg vil blodet hans ta opp slangegiften.
Du hørte Mixtli, Boomerang. Ikke beveg deg.
Du må ligge rolig.
Ikke beveg deg, Boomerang!
Fra den andre siden kan vi få litt oversikt.
Der!
Vi er så nære. Kom igjen, Chica Linda!
Å, nei.
Steinskred!
-Å, nei! -Fort!
Gå, gå, gå!
Se opp!
Fortere, Lucky!
-Kom igjen, Chica Linda! -Dukk!
Lucky!
Pru!
Gå, gå, gå!
Hopp!
Pru! Her borte!
Hvor er de?
De burde vært her nå.
Boomerang, du må ligge stille.
Det sprer seg.
Det kan hende det er noe vi kan gjøre for å sinke giften, men jeg vet ikke.
Vi kan prøve.
Vis meg.
-Vi kommer verken framover eller bakover. -Flott, nå sitter vi fast.
Hva skal vi gjøre? Jeg må tenke ut en plan.
Jeg har ingen plan!
Mens du tenker blir Boomerang stadig verre.
Hvis Boomerang ikke klarer seg blir Abigail helt knust.
Vi må komme oss ut herfra.
Hvis hun var her hadde hun nok sagt:
"Vi må komme oss løs! De steinene på fjellet ser ut som trapper!"
Hei, de ser ut som trapper.
-Ikke gå fra vettet, Lucky. -Nei, Pru. Se!
Ja.
Kom igjen.
-Det var nære på. -La oss fortsette.
Det blir tøft å bestige fjellet, men vi bør kunne se stien fra toppen.
Det kan funke.
-Om ikke... -Om ikke?
Om ikke vi sklir og faller og aldri kommer tilbake til byen,
og Abigail må leve i uvisshet for alltid.
Eller så kommer vi over, til Miradero, drar tilbake til Boomerang,
og dette blir enda et spennende eventyr.
Hvis du sier det.
Så man bruker den grå leiren og ikke den røde?
-Rød leire er bedre til keramikk? -Ja, det er det.
Fløyelsblomster?
Mot smerten.
-Lavendel? Hva kan det brukes til? -Det lindrer bittet.
-Du kan mye om planter. -Jeg elsker blomster, spesielt de røde.
Og de blå også. Og de gule.
Å! Og de lilla. Grønne også!
Lavendel brukes også til å roe ned folk.
Som når Boomerang ikke vil bade. Han er redd for slangen.
Men med lavendel hopper han rett uti.
Det er fint å se deg smile igjen.
Jeg smiler ikke. Dette er en veldig alvorlig situasjon.
Jeg er en veldig, veldig seriøs person nå.
Det er veldig morsomt. Du har alltid de beste vitsene.
Det er ikke tull. Boomerang er skadet, og det er min feil.
Jeg spøker ikke.
Han puster så tungt!
Vær så snill, du må ligge stille.
Det blir verre.
Hva gjør vi nå?
Vi har alt vi trenger. Nå må vi sette det sammen.
-Pru! -Vent litt!
Pru!
Nesten der.
Der er Miradero!
Vi er så nære. Spirit og Chica Linda kan rekke det på null komma niks.
Ja, men Lucky, nå som vi er oppe, hvordan kommer vi ned?
Å, nei, nei, nei.
Jeg kunne taklet å ri oss bort, og slangene, og Boomerang -
eller ikke Bomerang - men dette?
Denne dagen startet så enkelt. Jeg ville bare rekke hjem til lunsj.
-Og jeg ville bare få en fin tur hjem. -Vi er fortapt! Vi er så fortapt.
Jeg vet, gutt, men vi kan ikke forhaste dette.
Om bare Abigail var her. Hun hadde fått meg til å le, og da hadde det gått bra.
Vi trenger Abigails positivitet for å distrahere oss fra faren.
Jeg har funnet så mange geoder at dere kan kalle meg "Geo-gail"!
-Funket det? -Sånn passe...
Jeg ville le, men av deg.
Det får duge. Kom igjen, vi gjør dette.
Hva enn du sier, Geo-gail.
Dette omslaget bør trekke ut slangegiften.
-Jeg har sett det før, bare ikke på hest. -Når har du sett det?
I min stamme er slik healing vanlig.
Min amá sání er healer,
og en gang kom det en mann med et slangebitt.
Jeg hjalp henne å lage dette omslaget og det reddet ham.
Dette hjelper, gutt. Ligg stille er du snill.
For andre del av healingen... Abigail, du må lage noe for meg.
Hva? En salve? En knute? Et omslag til?
Du må spøke som du pleier.
-Hvordan kan det hjelpe? -Hesten din kan føle at du er bekymret.
Han prøver å trøste deg, men han må ikke bevege seg.
Du må forsikre ham om at du ikke er bekymret ved å være Abigail igjen.
Den ekte Abigail.
Jeg kan prøve å være ekte Abigail igjen.
Jeg skal være seriøst tullete.
En dag håper jeg de lager is med popkornsmak,
for hver gang jeg vil ha salt og søtt har jeg popkorn i isen,
men da blir popkornet seigt og iskremen ekkel.
De selger ikke varm sjokolade på sommeren, det hadde bare vært kald sjokolade.
Genialt! Jeg må si det til Winthrop.
Hadde jeg en tier og en krone, hadde jeg hatt penger.
Eller mynter. Funker det? Høres jeg ut som henne?
Om frukt og nøtter var om og men... Hvordan er den? Å, ja.
Hadde vi hatt en god jul!
Din tur.
Ok, men jeg prøver meg ikke på Abigail-stemmen igjen.
Ok.
Skyer! De er så lodne.
De er laget av vann, som er to deler hydrogen og en del oksygen.
Det er derfor de kaller det H2... Hei!
Skilpadder kan leve veldig lenge.
Fortsett å snakke. Det er det Abigail gjør.
Tror du det bor feer i disse steinene?
Om det var feer i steiner, hadde de hett feiner.
Takk og pris.
Et sekund til med den spenningen og jeg hadde eksplodert!
Hei, det hørtes akkurat ut som Abigail.
Du klarer det. Nå får vi finne moren din.
Og forresten, hvorfor selger de ikke varm sjokolade på sommeren?
Hadde du ikke likt det? Det kunne kalles "kald sjokolade".
Jeg er et geni.
Nei, det er bare sjokoladeis, er det ikke?
Min amá sání pleide å si at noen healere helbreder kroppen,
men det er bare halve personen.
For å helbrede hele personen, eller hesten, i dette tilfellet,
må du også helbrede sjelen.
Jeg tror det er dette du gjør med sjelen din, Abigail.
Når vi er tilbake i Miradero, skal jeg bli seriøs.
Alt er min feil. Jeg skadet Boomerang fordi jeg tullet.
Du har også helbredet ham på grunn av det. Og du førte meg hit.
Da jeg jaktet med Kråke, var det din stemme jeg hørte.
Og fugleropene dine.
Teknisk sett var det fuglestemmen min.
Å være ditt sanne jeg er det som reddet deg.
En dag blir du kanskje en healer som min amá sání. Hun hadde likt deg.
Hun var morsom også.
-Det må være Lucky og Pru med moren! -Jeg bør ikke bli sett.
Men...
Abigail!
Er Boomerang ok?
Ok, jenter, la meg ta en titt.
Klapperslanger?
Ja, bittene deres er dype.
Men dette... Dette er utrolig!
Pru sa at du hadde en venn som hjalp deg.
Er han fortsatt her?
Dette er godt arbeid, unge mann.
Du reddet denne hestens liv.
Du bør være stolt.
Jenter, hjelp meg å få ham på båren.
Takk, Mixtli.
For at du lærte meg om helbredende urter, reddet Boomerang og for at du er min venn.
Hva er dette?
Det er en healingbok med teknikker som min amá sání lærte meg.
Så du kan fortsette å lære healing.
Kanskje du kan skrive ned din egen måte å helbrede sjelen på.
Vi ses snart igjen, mine venner.
Farvel, Mixtli.
-Takk, igjen. -Ha det, Mixtli.
Vi ses, Mixtli! Takk!
Greit, jenter, vi får stikke hjem.
Det treet ser ut som tante Cora når hun har funnet en god oppskrift.
Det der likner på Mary Pat og Bianca.
Eller, kanskje ikke Bianca.
-Det er fint å ha Abigail tilbake igjen. -Ikke forandre deg igjen.
-Vi trenger deg sånn du er. -Jeg tror jeg kan være denne Abigail.
Men fugle-Abigail hadde mange fremtidige muligheter.