‫- מכיל אלימות, גסויות -‬
‫- הבהובים ושדים חרמנים -‬
‫- מיועד לקהל מבוגר -‬
‫- ראו הוזהרתם! -‬
‫נו, בוקר טוב לך, הנסיך הנח-המון.‬
‫ישנת טוב, ציפורת?‬
‫ככל האפשר, אני מניח.‬
‫בחיי, בליץ,‬
‫בהחלט יש לך הרבה סוסים.‬
‫יש סיפור מאחורי כל זה?‬
‫יש.‬
‫אבל הוא לגמרי ארוך מדי ודרמטי מדי.‬
‫ארוחת הבוקר תוגש עוד מעט.‬
‫בליץ.‬
‫תוכל אולי להביא לי…‬
‫להביא לך מה?‬
‫לא משנה.‬
‫טוב, אין לי מושג מה אתה אוכל,‬
‫אז פשוט הכנתי קצת מכל דבר, בתקווה שמשהו פה יתאים לך.‬
‫הכנתי ביצים. במיוחד בשבילך.‬
‫אוי, סליחה. זה… זה די קניבליזם מבחינתך, לא?‬
‫לא, זה פשוט לא לטעמי.‬
‫אבל אלה חלבונים, אני מניח.‬
‫אז מה אתה אוכל בדרך כלל?‬
‫אני בדרך כלל אוכל מזון מותאם אישית שמכינים עובדי המטבח שלי.‬
‫הוא עשיר בחומרים מזינים ובמרכיבים נדירים וטריים, כמו…‬
‫נברן צלוי או…‬
‫דג קוי אש.‬
‫סלט קייל טרי.‬
‫נחמד. יש משהו זול שאוכל להשיג?‬
‫אולי כמה חולדות?‬
‫אני על זה. אני אנעל נעליים כבדות‬
‫ואצא לסמטה כבר אחר הצהריים.‬
‫טוב, זה יהיה נחמד.‬
‫חולדות תמיד היו החטיף האהוב על ויה.‬
‫אוי, לא! איפה הטלפון שלך?‬
‫- אבא מתקשר מהטלפון של החבר הדפוק שלו -‬
‫מצטערת, מתוקה.‬
‫את לא תדברי עם המשתמט הזה.‬
‫אנדראלפוס, תראה מי התקשר סוף כל סוף!‬
‫לקח לו כל כך הרבה זמן? זה קורע.‬
‫נראה לו שהוא ידבר עם הבת שלו.‬
‫קורע!‬
‫תעני, תעני, תעני!‬
‫ויה, יקירתי, בבקשה תעני.‬
‫בבקשה תעני.‬
‫לא. לא, לא, לא. לעזאזל.‬
‫היי, תשמע. אני בטוח שיהיה בסדר, טוב?‬
‫אני בטוח שהיא…‬
‫היא פשוט לא ליד הטלפון כרגע, טוב? ולנשום.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫- מתקשר לוויה הבת של סטולס -‬
‫- הכרטיס נדחה -‬
‫- שיק לי בתחת -‬
‫זה מה שכולם עושים כשאין להם כסף?‬
‫לא, זה מה שאני עושה כשאין לי כסף.‬
‫היי, סטולס! חג שאולד שמח!‬
‫למה עשית את זה, לעזאזל?‬
‫זה חג השאולד. אתה יודע, היום שבו כל ילידי השאול חוגגים‬
‫ומבצעים את חטא לידתם? או כל חטא. מה שבא להם, האמת.‬
‫אני לא חושב ששמעתי על החג הזה.‬
‫באמת? וואו. עשירים באמת לא מכייפים, מה?‬
‫לא, כיף הוא בחינם, אבל לנו יש כסף לדברים יקרים.‬
‫יודע מה אולי ירפא את הפריבילגיה הזו שלך?‬
‫ניירת! אולי תבוא איתי למשרד ותעזור ללוני עם…‬
‫העבודה שלה, מה שהיא בכלל.‬
‫אתה צריך להיות בעבודה בחג?‬
‫אני בוחר להיות בעבודה בחג.‬
‫שרפתי את הדירה בשנה שעברה,‬
‫אז השנה, נעשה את זה במשרד. הוא מבוטח.‬
‫לעזאזל.‬
‫מילי!‬
‫את מוצלחת.‬
‫אני אנשוך אותך.‬
‫אתה תמיד מכריח אותי לצפות במחזות זמר ישנים‬
‫כשאני רוצה לצפות ב"יד סכין 6: משספים מחשופים!"‬
‫טוב, את נוחרת כל הזמן.‬
‫אני אטבח אותך!‬
‫לא אם אטבח אותך קודם!‬
‫חג שאולד שמח!‬
‫חג שאולד שמח, מותק!‬
‫- חג שאולד שמח -‬
‫טוב, דפוקים. סטולס במשרד היום,‬
‫אז אני רוצה שתתנהגו למופת, חארות אדומים.‬
‫אדוני, אתה היחיד שצריך להישמע לזה.‬
‫וחטפת ריתוק, מוקס. מילי, תחטיפי לו.‬
‫יופי. חג שאולד שמח, מוקס. עכשיו,‬
‫לוני, סטולס רוצה ללמוד איך למזכר,‬
‫אז תלמדי אותו.‬
‫הנה לגמרי כל העניין.‬
‫צלצול. "שלום, הגעתם לשדו"ן.‬
‫"כן, נוכל לחסל את החרא הזה. רוצה לקבוע פגישה?‬
‫"אז בחמישי? נתראה אז, אפס." קליק.‬
‫זה קל רצח, בליץ.‬
‫אפשר לבוא איתכם אם הוא יענה לטלפונים היום? -נראה לי.‬
‫יש!‬
‫רואה, סטולס?‬
‫הנה משהו שיעזור לך סוף סוף. משהו לעשות,‬
‫ואוכל לשלם לך על זה.‬
‫אתה צריך קצת הכנסות, נכון?‬
‫"הכנסות"?‬
‫אלוהים ישמור!‬
‫אני עני עכשיו!‬
‫איזה זין!‬
‫תענה! תענה. אתה מסוגל לזה, סטולס. קדימה. תענה לטלפון.‬
‫שלום, הגעתם לשדו"ן.‬
‫כן, נוכל לחסל לך את החרא הזה.‬
‫תכף ומיד. רק תביאי אותו לפה.‬
‫תודה.‬
‫יום טוב לך, גברתי.‬
‫די קרוב. כל הכבוד, גבר.‬
‫אמרתם שתוכלו לחסל מישהו מיד?‬
‫כן… כן, בהחלט נוכל.‬
‫יופי, כי זה חג המולד.‬
‫זה חג השאולד, גברת. תדייקי.‬
‫לא יעלה על הדעת שבעלי לשעבר הדפוק‬
‫ייהנה מהחג הקדוש הזה עם הבנות שלי‬
‫אחרי שהחרא הזה עזב אותי לטובת גבר אחר.‬
‫טוב, דברים כאלה די קורים לפעמים.‬
‫והוא בטח בגד בי.‬
‫טוב, זו… לא ממש סיבה לחסל מישהו, נכון?‬
‫כאילו, בגידה היא כבר לא כזה עניין, נכון?‬
‫זו לא מטרת העסק הזה?‬
‫לא מגיע לו לחיות באופן כה נתעב‬
‫שגם יקלקל את בנותיי.‬
‫תשמעי, לא נראה לי שנרצה את המשימה הזו.‬
‫באמת?‬
‫למה לא?‬
‫אולי הוא ראוי לזה.‬
‫לגברים אנוכיים כמוהו לא מגיע…‬
‫לחיות!‬
‫זה…‬
‫לא, זה לא…‬
‫בסדר, נבצע את החיסול הדפוק שלך,‬
‫אבל את תשלמי כפול, כלבה.‬
‫הוא ניסה להתקשר אליה כל החודש וזה פשוט קורע מצחוק!‬
‫- יום אב שמח -‬
‫- תצפית כוכבים -‬
‫"הכול ארוז על מיטתך‬
‫"בראשי אזכור אותך‬
‫"כשאמרת לי שיהיה טוב‬
‫"שתזכור את מילתך‬
‫"או שסתם שיקרת שוב?‬
‫"גם אם אתה פה כבר לא גר‬
‫"תתקשר כמו בעבר?‬
‫"האם אשמע אותך בשעות הקודרות‬
‫"כשאכבה את האורות?‬
‫"או שאתה עוד רוח כבר?‬
‫"איך שיקרת לי בפרצוף?‬
‫"הזמן שלנו ביחד לא חשוב לך?‬
‫"סתם אמרת עד עכשיו‬
‫"שתראה בעצמך‬
‫"אותי סולחת לך?‬
‫"חשבת שנתפייס פה?‬
‫"אין מצב‬
‫"לא, אין מצב‬
‫"וכשתלך, יהיה לי טוב‬
‫"יהיה לי טוב‬
‫"אבל זה עוד אותי ירדוף‬
‫"ואדע שבצדק‬
‫"לא סמכתי עליך‬
‫"אגדל בלעדיך‬
‫"ורק תדע את שמי בסוף‬
‫"תמיד אמרת שיהיה לי טוב‬
‫"אז יהיה לי טוב‬
‫"אבל היום זה כבר יצרוב"‬
‫- אבא -‬
‫"ובזרועותיך לא אבכה כלל‬
‫"לא, סתם אגדל‬
‫"ורק תדע את שמי בסוף"‬
‫- סטולס גלולות אושר -‬
‫- אין הודעות -‬
‫- מרענן… -‬
‫אין פה שום דבר לקרוא?‬
‫אנחנו אמורים סתם לשבת כאן ולחכות?‬
‫כמה זמן לוקח להם?‬
‫הם לוקחים את הזמן שלהם.‬
‫אני מניח שזו עבודה לא קלה.‬
‫אתה "מניח", מה?‬
‫אז שיזדרזו כבר, אם נראה להם שאנשים פשוט…‬
‫יסתובבו פה בחוסר מעש.‬
‫איזו חברה עלובה זו.‬
‫הנה רעיון. תוכלי לסתום את הפה שלך.‬
‫חוצפן.‬
‫יש, יש, יש! הלו?‬
‫התקשרתי לגבי האחריות המורחבת‬
‫לפוני-רובוט 2000 החדש שלך.‬
‫קדימה, חתיכת זבל… מזדיין…‬
‫חתיכת חרא! תזיז את עצמך,‬
‫חתיכת בן זונה מזדיין!‬
‫איזה מטומטם דפוק אני!‬
‫זה היה טיפשי כל כך! לא ייאמן שהייתי כזה דביל!‬
‫הרסתי הכול!‬
‫זוז כבר, שולחן מחורבן!‬
‫ולמען מה עשיתי את זה?‬
‫למען הפנטזיות העלובות והמטופשות האלה!‬
‫אני לא יכול יותר.‬
‫לא אכפת לי מה יעשו בכלל! אני איפגש עם אוקטביה!‬
‫טוב, את זה אפשר לקרוא.‬
‫קר פה בטירוף! מה קורה פה?‬
‫גם בני האדם חוגגים את חג השאולד?‬
‫לא נראה לי.‬
‫נראה שזה משהו אחר.‬
‫את בסדר, מותק? -בטח.‬
‫זה בטח סתם בגלל הקור.‬
‫בואו נחסל את המניאק הזה מהר‬
‫כדי שנוכל לחזור כבר הביתה.‬
‫אדוני…‬
‫זה אולי לא במקום,‬
‫אבל נראה לי שהמשימה הזו לא שווה את הכסף.‬
‫מה?‬
‫אני לא חושב שאני רוצה להשתתף בה, אדוני.‬
‫אתה בסדר, אבא?‬
‫אני אוכל לטפל בזה,‬
‫אתה יודע, אם אתה לא מסוגל. -באמת?‬
‫לא, זין על זה.‬
‫חוזרים הביתה. -מה?‬
‫הוא לא בגד או… משהו?‬
‫בחייכם, זה כיף!‬
‫כבר עשינו דבר כזה.‬
‫רק הפעם לא, מילס.‬
‫לא היום.‬
‫אני מסוגלת לזה.‬
‫אני מסוגלת. -מילי!‬
‫נעשה את זה בפעם הבאה. פשוט אין טעם.‬
‫אל תתחיל, מוקסי!‬
‫אם אתה לא זדוני מספיק למשימה הזו, זה לא אומר ש…‬
‫סליחה.‬
‫מותק, אני יודע שזה חג השאולד ושכל זה ברוח הזעם,‬
‫אבל את בסדר? -אני בסדר גמור.‬
‫אני לא יודעת מה נכנס בי היום.‬
‫זה בסדר. אני לצידך.‬
‫אני לא רוצה ללכת יותר לשום מקום קר.‬
‫סטולס? -הוא הלך,‬
‫והוא השאיר פה את הרומן הארוטי המטונף להחריד הזה.‬
‫היית מאמין לזבל הזה?‬
‫הוא לא חרמן אותי בכלל.‬
‫אני מרגיש שהוקל לי.‬
‫אבא? -אוקטביה?‬
‫מה את עושה פה? -באתי להחזיר את אלה לאבא שלי.‬
‫איפה הוא בכלל?‬
‫אני נשבע שהוא היה פה לפני רגע.‬
‫לאן הוא כבר הלך?‬
‫נראה לי שאני יודע.‬
‫מלכת קרח מזדיינת. אין גבול לדרמטיות שלך?‬
‫זה פשוט עצוב, סטולס.‬
‫תן לי לראות את הבת שלי בזה הרגע.‬
‫בטח די קשה לך עם זה, סטולס.‬
‫מסכן שלי.‬
‫אתה לבדך עכשיו, בלי הצמחים המקסימים שלך,‬
‫הכוכבים המקסימים שלך,‬
‫והבת הקטנה והמקסימה שלך.‬
‫עכשיו אתה אך ורק…‬
‫לעזאזל עם גואטיה. אתה תמות בגלל זה!‬
‫תעשה את זה…‬
‫נמושה.‬
‫אני איהנה מזה.‬
‫היי, אלזה!‬
‫תעיף את הידיים הקפואות שלך מהפסיבי שלי, זונה!‬
‫השדון?‬
‫השדון מזמן אותי לקרב?‬
‫תתפזרו!‬
‫מילי!‬
‫לונה, תעיפי אותי!‬
‫שרצים קטנים, אתם באמת חושבים שתוכלו לפגוע בי?‬
‫במרקיז שאול?‬
‫אתה חי באשליות.‬
‫נסה משהו אחר, זונה!‬
‫אמרו עליי דברים גרועים בהרבה.‬
‫יהיה משעשע ביותר למחוץ את כולכם.‬
‫זין עליי.‬
‫מעולה!‬
‫תפוס, מותק!‬
‫את מה-זה מחרמנת כרגע.‬
‫נראה לי שאני אנסה נשק חם הפעם.‬
‫מילי, נשק גדול, מיד!‬
‫זה באמת כיף!‬
‫טוב, מותק, חפי עליי.‬
‫האביר של הנסיך זקוק לחרב!‬
‫גועל נפש! -בליץ!‬
‫מרשים, מוקסי!‬
‫תפוס!‬
‫יופי, מוקסי! תן כיף…‬
‫אוי, איזה חרא!‬
‫סיכנת את חייך הרגע כדי להציל את חיי.‬
‫טוב…‬
‫גם אתה עשית כך.‬
‫איך אתם מעזים לתקוף אותי, טינופות עלובות ונחותות?‬
‫אדאג שראשיכם ייתלו על הקיר בגלל זה!‬
‫אל תתערבי, ילדה!‬
‫כל זה לא נוגע לך.‬
‫מספיק!‬
‫לעזאזל!‬
‫לא תפגע באבא שלי.‬
‫אין לך כל זכות להציג לי דרישות.‬
‫תארי לעצמך מה תגיד אימך.‬
‫נכון, תאר לעצמך מה אימא שלה תגיד‬
‫כשתגלה שכיסחו לך את התחת‬
‫חבורת שדונים וכלבת שאול.‬
‫נראה לי שזה, כמו שאומרים, נראה רע!‬
‫זה נראה רע מאוד.‬
‫אתם לא שווים את זמני ממילא.‬
‫אבל אתם עוד תתחרטו על זה.‬
‫ויה…‬
‫הבת האמיצה והחזקה שלי. אני גאה בך כל כך.‬
‫אתה שיקרת לי.‬
‫מה?‬
‫אתה שיקרת לי!‬
‫אמרת שלא תנטוש אותי לעולם! הבטחת!‬
‫ויה, לא נטשתי אותך. בחיים לא אעשה זאת. זה לא היה מבחירה.‬
‫זה כן היה מבחירה. בחרת בו.‬
‫ויה. לא, זה לא נכון, אני פשוט…‬
‫הייתי חייב. את לא מבינה.‬
‫אני כן מבינה.‬
‫אני מבינה שמעולם לא הספקנו לך.‬
‫מעולם לא אהבת את אימא, ואתה לא אוהב אותי. אתה אוהב אותו.‬
‫והיית זקוק לאלה!‬
‫היית זקוק להם בגללי?‬
‫לא, לא. בחיים לא. ויה, מתוקה, בבקשה.‬
‫תמיד היית הדבר הטוב היחיד בחיי.‬
‫זה אומר שנשארת אומלל רק למעני?‬
‫הייתי סתם התחייבות?‬
‫זו הסיבה שלא היססת לרגע כשהייתה לך הזדמנות לעזוב?‬
‫אני אוהב אותך כל כך, ויה. בבקשה, מתוקה, תני לי להסביר.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫שיקרת לי כבר ואתה תשקר לי שוב.‬
‫תיהנה מהחיים הדפוקים שלך איתו, אבא.‬
‫לא, ויה. בבקשה!‬
‫בבקשה!‬
‫זה היה אינטנסיבי.‬
‫אשאל את החברים אם יוכלו לבוא הערב.‬
‫אני צריכה לשתות אחרי יום כזה.‬
‫בטח. מה שתרצי, לוני, טוב?‬
‫היא שונאת אותי.‬
‫רוצה לטעום מעוגיות השאולד שאפיתי בעצמי, הוד מעלתך?‬
‫נראה לי שאוותר, אבל תודה.‬
‫ואתה לא צריך לפנות אליי כך.‬
‫היי, איפה מילס?‬
‫איזה חרא.‬
‫היי, מתוקה.‬
‫עוד מעט נשחק במשחקי קופסה.‬
‫אני תכף אצטרף, מותק. רק אתקשר למשפחה לרגל החג.‬
‫היי.‬
‫היי, סאל.‬
‫את לבד?‬
‫כן.‬
‫טוב, יופי.‬
‫אני פשוט צריכה לדבר עם מישהו לגבי משהו.‬
‫מה העניין?‬
‫אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫טוב, אז ראיתם מה ויקי הדפוקה פרסמה לא מזמן?‬
‫ויקי הדפוקה?‬
‫נשבעת,‬
‫אם היא עוד פעם תשוויץ "בטעות" במכונית המזוויעה הזו,‬
‫אני מתאבדת.‬
‫כן, לגמרי.‬
‫היי, מתוקה. איך הייתה השיחה?‬
‫היה יופי.‬
‫יודע שאני אוהבת אותך? -ואני אותך.‬
‫טוב, הגיע הזמן למשחקי קופסה… עם שתייה!‬
‫חג שאולד שמח, נכון?‬
‫ויקי היא כזאת כלבה. -טוב, תמשיכו בלעדיי.‬
‫רק רגע. -לכן היא לא הוזמנה.‬
‫היא תהרוס את כל המסיבה.‬
‫אפשר לשנורר?‬
‫מתי ביקשת אי פעם?‬
‫היום קרה הרבה, מה?‬
‫אני יודע שאתה לא יכול לראות את הילדה שלך.‬
‫ואני יודע שהקרבת המון רק כדי להציל את חיי.‬
‫זה בסדר.‬
‫היה נכון להציל אותך.‬
‫ואתה, בתמורה, סיכנת את חייך למען חיי.‬
‫אין שום צורך שתרגיש שאני במצב הזה באשמתך.‬
‫זו הייתה הבחירה שלי.‬
‫הכול היה מבחירתי.‬
‫אני גרמתי לכל זה.‬
‫היא תבין בסופו של דבר.‬
‫רק תן לה זמן.‬
‫בליץ, היא איננה.‬
‫למשך מאה שנים, היא איננה.‬
‫ולאחר כל התקופה הזו,‬
‫היא לא תסלח לי לעולם.‬
‫אני אהיה אדם זר בעיניה.‬
‫אתה יודע, אחותי התאומה,‬
‫גם היא שונאת אותי,‬
‫בגלל משהו שעשיתי.‬
‫ואני מתגעגע אליה בכל יום.‬
‫היינו ממש קרובים, אתה יודע? היינו…‬
‫זו תחושה מחורבנת.‬
‫אבל…‬
‫פשוט חייבים להמשיך ולנסות.‬
‫כן.‬
‫כמובן.‬
‫בלי ו"ו,‬
‫תזיז את התחת לפה.‬
‫אנחנו מתחילים לשחק.‬
‫כן, אני צריכה שתביס את ראס.‬
‫אני חוזר עוד רגע, טוב?‬
‫נשמע ש…‬
‫הם רוצים שאחזור פנימה.‬
‫לך ותיהנה מחג השאולד שלך, בליץ.‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫אתה לא צריך להישאר פה איתי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני לא יכול לרקוד איתך בלי… בוא הנה.‬
‫להיות יצירתי.‬
‫אנחנו בטח נראים מגוחכים כרגע.‬
‫כן, כאילו זה חדש. כאילו,‬
‫תראה אותי, אני איזה מטר ועשרים ואתה…‬
‫אתה בגובה הסוסים האלה שהם ממש גבוהים.‬
‫לא נראה שזה הפריע לך אי פעם.‬
‫כנראה פשוט היית… יצירתי.‬
‫יצירתי רק באותה מידה שאתה גמיש.‬
‫הלווה בוס‬
‫תרגום כתוביות: מירן קראוס‬
‫בקרת כתוביות דניאלה מגדל‬