YKSITYISIÄ ASIOITA
-Laukkuni ja kaulakoruni! Konstaapeli! -Seis!
-Käsilaukkuni! Koruni! -Seis! Käskin pysähtyä!
Seis!
Pidätämme sinut. Ala tulla.
Isäni opetti minulle jo lapsena, että poliisin työ
on paljon muutakin kuin rikosten selvittämistä ja kansalaisten suojelua.
Se on elämäntapa.
Muistan, miten taitavasti
hän vaali sitä Marina-sisaressani ja minussa.
Joka ilta
leikimme arvoitusten ratkaisemista.
Luulimme niitä keksityiksi,
mutta ne olivatkin tositapauksia.
Isäni oli sellainen.
Sen takia tämä on erityinen päivä minulle
ja koko perheelleni.
Tämä ylennys sallii minun tuoda kunniaa sukunimelleni.
Olen jo viidettä Quiroga-sukupolvea
poliisivoimissa.
Nostakaamme malja perheelleni.
En olisi tässä ilman heitä.
Haluan kiittää äitiäni Asunciónia,
joka uskoi minuun
ja ohjasi minut seuraamaan isäni jalanjäljissä.
Samoin vaimoani Rosaa,
joka sietää miehensä oudot työajat valittamatta.
Ja lopuksi haluan vielä kiittää sisartani Marinaa.
Hän on...
Hän...
No, te tunnettekin hänet.
Missä Marina on?
Marina-neiti?
Päättyikö puhe?
Tällaiset juhlat ällöttävät.
Pönötystä, ja vain miehet puhuvat.
Mikään ei muutu, Héctor.
Missä auto on?
Veljenne on nyt komisario.
Kuka muu voisi puhua?
Äitimme, vaimonsa tai kollega.
Naispoliiseja ei ole.
Se onkin ongelma.
-Minne te menette? -Minulla on tapaaminen.
Joudutte pulaan, jos lähdette.
Minäkin joudun, mikä on pahempaa.
Lupasin kuunnella uutisen julkistamisen. Olin läsnä.
Älä kerro nähneesi minut.
Kiitos.
Jää äidin luo.
Palaan pian.
Anteeksi!
Olet joka tapaamisella tyylikkäämpi.
Pidätkö tästä?
Se on upea.
Saitko kaiken pyytämäni?
-Sain. -Kaikenko?
Ole hyvä.
Katsotaan.
Mitä tuo oli?
Se ei liity meihin.
Mennään.
Ei tänään.
Ole hyvä. Haen sen myöhemmin.
Sinuna välttelisin ikävyyksiä.
Kiitos, Toni.
Huhuu?
Onko täällä joku?
Voi taivas!
Voi luoja...
Yritä jaksaa.
Ei!
Poliisiasemalla.
On tapahtunut murha. Tulkaa pian!
Rauhoittukaa.
Kertokaa nimenne ja sijaintinne.
Olen Marina Quiroga. Olen satamassa...
Ahaa. Te siellä, neiti Quiroga.
Olen Xosé. Tarinanne on entistä kekseliäämpi.
Mies kävi kimppuuni, Cabanillas.
Maassa makaa kuollut nainen. Tulkaa joukolla.
Kuten silloin, kun USA:n lähettilään poika aiottiin siepata.
Tai kun näitte kaupungissa suden.
Onneksenne isäni ei ole täällä,
sillä kertoisin, miten hyödytön olette.
Lähettäkää tänne partio.
Satamapartio.
Merimiehet löysivät kujalta naisen ruumiin.
-Tulkaa! -Ala tulla, Cabanillas.
-Cabanillas? -Oletteko siellä?
Totta kai olen. Luulitteko, että hyppäsin veteen?
Odottakaa. Tulen pian.
Komisario.
Missä ruumis on?
Tuolla.
Aioin tulla juhliin, mutta...
Tiedän, että odotitte muuta.
Toivottavasti voimme tehdä yhteistyötä.
Zarco.
-Komisario. -Kertokaa tilanne.
Nainen, 35-vuotias, puukotus.
Mahdollinen kuolinsyy: viilto kaulavaltimossa.
-Onko todistajia? -On.
Laita suojakäsineet.
-Marina? -Arturo. Viimeinkin.
He keräsivät todisteita paljain käsin.
Ja yksi poltti tupakkaa ruumiin vierellä.
Mitä akatemiassa opetetaan?
On selvää, ettei isä ole enää täällä.
Hyvää iltaa.
-Jutellaanko? -Mutta...
Ole kiltti.
Miksi olet täällä?
Etsimme sinua perhekuvaan.
Olin murhan todistaja.
Nainen kuoli, minäkin olin kuolla,
ja sinä murehdit valokuvaa.
Olisit ollut juhlissa turvassa.
Aina sama juttu.
Haluatko lausuntoni, vai etsinkö poliisin,
joka välittää tappajan nähneestä todistajasta?
Näitkö hänen kasvonsa?
Näin.
Osaat kuvailla hänet.
-Osaisin... -Mutta?
Oli hyvin pimeää.
-Selvä. -Hänellä oli ruskeat silmät.
Hienoa, kun täällä Ruotsissa kaikilla on siniset silmät.
Milloin tajuat, että pystyn auttamaan?
Taas sama juttu.
-Mikä tuo on? -Katso.
Löin häntä rintakorullani.
Neulaan tarttui kankaanriekale.
-Löitkö häntä korulla? -Tietenkin.
Löydämme hänet kankaan avulla.
Hiuksen avulla saisimme Caponen.
Riittää jo, Marina. Kuulitko?
Anteeksi, komisario.
-Löysimme jotain. -Minä tulen.
Pysy tässä.
He löysivät sen.
Se voi liittyä juttuun.
-Katsoitteko sisälle? -Emme.
Avatkaa se.
Tiede- ja rikoslehtiä.
Niitä saa vain ulkomailta.
Salakuljetettuja. Sinut pitäisi pidättää.
-Lue ne. -"Oliivinvihreä, syksyn uusi väri."
Tyylikkyys ja älykkyys eivät sulje toisiaan pois, etsivä.
-Kuka te olette? -Lopeta.
Lopeta karkailu, tutkimukset
-ja riskien otto. -En ole lapsi.
Olet pahempi. Lasta voi läimäyttää,
ja hänet voi laittaa kotiarestiin.
Läimäytätkö takapuoltani?
Onneksi laitoin sievät alusvaatteet.
-Marina! -Mitä?
Pidätätkö minut? Muuten otan lehteni mukaan.
Ei tuhlata enempää aikaa.
Tutkikaa rikospaikka. Heti!
Naisen rintaan oli kaiverrettu symboli.
-Tappajan puumerkki. -Ilmoitamme omaisille.
-Cabanillas hoitaa sen. -Totta kai.
Marina-neiti. Minä autan.
Lähdetään kotiin.
-Sanoin, ettei se ollut hyvä idea. -Sinäkin?
En sano mitään, niin näemme, mitä äitinne sanoo.
Kunpa hän nukkuisi.
Tulitko, Marina?
Héctor, onko Marina kanssasi?
Héctor!
-Kutsuitte, rouva. -Missä hän on?
Sen jälkeen, miten hän nolasi minut vieraiden edessä!
Käske hänen tulla tänne heti!
Neiti on...
Tyttäreni on oikea taakka.
-Laitan teille yrttiteetä. -Se ei tätä paranna.
Käske hänet alas.
Et tunne minua, jos luulet minun piileskelevän.
Tunnen sinut. Missä olit tuon näköisenä?
Tiedän, että lähdit satamaan
hakemaan niitä lehtiä.
-Ilmoittiko Arturo siitä? -Kyllä, koska olin huolissani.
-Puhumattakaan... -Kauhean noloa,
kun ette saaneet perhepotrettia.
Mitä sinun kanssasi tehdään?
Ehkäpä anislikööriä.
Kyllä.
Luojan kiitos, että ymmärrät, Héctor.
No mitä?
En halunnut herättää huomiota.
Voilà! Pieni ilonpilkahdus.
Kiitos.
Juhlassa ei puhuttu mistään muusta.
Muista, että Ramón do Porto saapuu huomenna.
En aio toistaa tämänpäiväistä.
-Tervehdimme häntä siunausten kera. -Mitä Jumala aikoo?
-Jos Häntäkin pitää puhutella. -Olet parantumaton.
-Vielä lasillinen? -Se on minulle.
Kuinka sopimatonta.
En ole nähnyt tuollaista kurjimmissakaan juottoloissa.
Paraskin puhuja.
En halua nähdä kohtausta, jos alat juopua.
Kauniita unia, äiti.
Samoin sinulle.
-Kaadatko toisen lasillisen? -Tässä.
Kaada vain lisää.
Suokaa anteeksi.
Turhauttavaa, kun kädet on sidottu.
Rentoutuminen vaahtokylvyssä on varmasti kamalaa.
En tarkoita sitä.
En pysty unohtamaan häntä.
Ei hätää. Hän nukkuu jo.
En tarkoita äitiäni,
vaan sitä murhattua naista.
Isä kääntyisi haudassaan Arturon sanoista.
Caponen saa kiinni hiuksen avulla.
Tiede voi auttaa meitä.
Kuusi vuotta sitten
bostonilaisen laulajan murha ratkesi,
kun rikospaikalta löydetty hius
sopi väriltään...
Klubin siivoojan hiuksiin,
sillä hän oli laulajan rakastajatar.
Liity veljeni seuraan, jos ikävystyt.
Veljenne haluaa, että olette turvassa,
onnellinen ja puuhailemassa normaaleja asioita.
Luulin, ettei kumpikaan meistä halua olla normaali.
Entä äitini?
Hän etsii minulle sulhasia.
Ramón do Porto on lyhyt, ja hänen kulmakarvansa kasvavat yhteen.
Piditte aiemmin ainutlaatuisuutta hyveenä.
En halua naimisiin.
Nyt ymmärrän.
Nyt ei ole aika miettiä sitä.
En taida saada unta.
Siksi toinkin samppanjaa.
Tiesin, että pohditte asioita.
Samppanja ei taida tänä iltana riittää.
Anislikööriä siis.
Sitä ei ole jäljellä.
Äitinne on tyhjentänyt varastot.
Hän kuolee vielä murheensa takia.
Tai kirroosiin.
Älkää olko noin ankara.
Hän jatkaa kaupungin keulakuvana urheasti.
Harvat naiset tekevät niin aviomiehensä kuoltua.
Kaikki olisi toisin, jos isä olisi täällä.
Me kaikki kaipaamme häntä.
Nukkukaa hyvin.
Mitä näet?
Hirttäytyneen naisen.
Oletko varma?
Teidän pitää nähdä asiat pintaa syvemmältä.
Katsokaa...
Yksityiskohtia!
Juuri niin.
Mitä siinä on ja ei ole.
Yksityiskohdat kertovat rikoksen tarinan.
Ei jakkaraa eikä tikkaita.
Hän ei olisi pystynyt tuohon yksin. Miten hän pääsi ylös?
Hyvä, Marina.
Ansaitset poliisin ansiomitalin, neitiseni.
Sinusta tulee hyvä komisario.
Tytöt eivät pääse poliisiksi.
Niin käy vielä joskus.
Muutos kumpuaa sisältä käsin.
Älä anna muiden määräillä tekojasi.
Et tarvitse virkamerkkiä ollaksesi taitava poliisi.
-Ymmärrätkö? -Ymmärrän.
Mitä teette isänne aseella?
Harjoittelen.
Mitä varten?
Napatakseni tappajan.
Seuraa minua.
Aamiaisenne...
-Milloin siivositte? -Eilen.
Ei sentään täysin.
-Haen pölyhuiskan. -Odota.
Sinun ei tarvitse siivota.
Mitä sitten?
Minun on aika todistaa,
että olen se taitava poliisi, jollaiseksi isä opetti minut.
En odottanut tuota reaktiota.
Se on täysin hullua.
Ette voi pidättää murhaajaa poliisin lailla,
koska ette ole poliisi.
Isä oli eri mieltä.
Tuo on pinssi, ei mitali.
Me molemmat tiedämme,
että poliisiurani estää vain se, että olen nainen.
Se on tosiasia. Lieneekö se ongelma?
On se.
Olen nainen, jolla on kymmenen miehen rohkeus ja äly.
Ja vaatimattomuus. Älkää unohtako.
Se on hyvälle poliisille tärkeää.
Tiesin, että voin luottaa sinuun.
Mitä?
Haluan tästä kankaasta mekon.
Katsotaanpa.
Oikein laadukasta.
Kolmiväristä jakardikangasta.
-Miesten kangasta. -Unohdetaan sukupuoli.
-Mistä tuota löytyy? -En tiedä.
Tällaista kangasta ei löydy mistä vain.
Tätä pitää tilata Ribadeo Galleriesista.
Kiitos avustasi. Merkitsen sen raporttiini.
Mitä sanoitte?
Tämä on hullua.
Sanoin, ettei tarvitse tulla mukaan.
Mitä väärää tässä on?
-Käyn ostoksilla. -Tiedämme sen valheeksi.
Jos olisin tiennyt, että kangaspala oli tappajalta...
Jos autoit isääni hänen tutkimuksissaan,
voit aivan hyvin auttaa minuakin.
Vastaanotin viestejä Don Alfonsolle, kun laitokselta soitettiin.
Haluatteko minusta Watsonin?
Näytät Poirotilta.
Olemme perillä.
Tämä on uusinta mallia. Haluatteko katsoa?
-Hyvää huomenta. -Huomenta.
-Etsin takkia miehelle. -Totta kai. Isällenne?
Aviomiehelleni.
Jotain tietynlaista?
Klassista tai muodollista?
Jotakin ainutlaatuista.
Kuten mekin.
-Ehkäpä tweediä? -Ei sentään, varjelkoon.
Mistä kankaasta pidimmekään?
En tiedä. Tiedät, etten piittaa muotihömpötyksistä.
-Lähdetään. -Ei käy.
Emme lähde ennen kuin saat takin.
Joskus jalkani puutuu.
Jos voitte antaa vihjeen...
Se on...
Ja... Jak...
-Kolmea väriä. -Kolmiväristä jakardia?
-Juuri sitä. -Odottakaa hetkinen.
Kiitos.
-Tämä on mielipuolista. -Älä valita.
Ei tarvinnut tulla.
Anteeksi.
Suurenmoista.
Kiitoksia.
Kokeile tätä, kultaseni. Se sopii sinulle.
-Saanko... -Kiitos.
Se näyttää ihanalta.
Monella ei taida olla varaa tällaiseen.
Se on toki kallis,
mutta se on ollut suosittu.
Niinkö?
En enää tiedä, montako niitä on myyty.
Vai niin.
No, otatteko sen?
-Ei todellakaan. Riisutaan tämä. -Se ei ole hullumpi.
Mutta etsimme jotakin ainutlaatuista,
jotain tunnistettavaa.
Ilman muuta. En tunnista tätä omakseni.
Kiitos.
Pahus. Emme ole edistyneet.
-Neiti... -Älä sano sitä taas.
En saisi tutkia juttua.
Mutta olin lähellä. Jos johtolankoja olisi yksi lisää...
Näitkö tai kuulitko rikospaikalla jotain?
Minäkö?
Sanot aina, ettei hovimestaria huomata.
Olet tarkkanäköinen,
joten näit tai kuulit varmasti jotain.
En mitään kiinnostavaa.
-Mitä sinä teit? -Miten niin?
Vartuin seurassasi.
Tunnet minut ja minä sinut.
Kosketit korvaasi. Se tarkoittaa, että valehtelet.
En valehtele koskaan.
-Arvasin! -Mitä te teette?
Sinun pitää kertoa se. Kerro nyt.
-Mitä näit? -Hyvä on.
Kuulin poliisien puhuvan siitä,
että uhrin kehossa oli symboli.
-Symboli? -Rintakehässä.
Kuin tappajan puumerkki.
Mikset kertonut siitä?
Käännytään takaisin.
-Mitä? -Käänny!
Voimme tutkia symbolia vain, jos pääsemme sisään.
Miksette kysy Don Ricardolta?
Kertoisiko kuolinsyyntutkija tietonsa,
koska hän tunsi isäni?
Ei. Livahda sisään ja järjestä minulle reitti sinne.
RUUMISHUONE
Haluan nähdä, onko symboli olemassa.
Kukaan ei usko sitä.
Jos näette sen, etsitte lisää symboleja
ja sitten vielä lisää ja lisää, eikä se lopu.
-Lähden nyt. -Lupaan, että palaamme sitten kotiin.
Taas kuollut?
Tässä yksityiskohdat.
Lupaatteko?
Mitä? Mene nyt.
Mene jo.
Katsotaanpa.
Nimi täsmää. Päivämääräkin on...
-Hyvää päivää. -Minne te menette?
Anteeksi. Haluan tehdä valituksen.
Pääsenkö sisään?
-Kuolleena kyllä. -Mitä?
Täällä on ruumishuone.
Asemalle pääsee etukautta.
Minulta vietiin kaikki.
Haluatteko tilalle ruumiin?
-Alkakaa laputtaa. -Ei...
-Anteeksi. -Käskin mennä asemalle.
Hyvää päivän jatkoa.
Toiseen suuntaan!
Selvitetään ensin syy...
Se on hyvä siinä. Se menee kylmävarastoon.
Keskitytään aikaan...
Marina?
-Noudatan vain käskyjä. -Ette voi pidättää minua.
Eksyin, kun etsin veljeäni.
Morais, kuulusteluhuoneeseen.
Tämä tästä puuttui.
Kyllä. Ei...
Kyllä, näen raportin.
Älkää vaivautuko.
Näkemänne ei liittynyt juttuun.
Minun ei tarvitse selittää puuhiani.
Jos olisitte eväsretkellä,
en piittaisi siitä.
Livahditte ruumishuoneelle
juttumme uhrin luokse.
-Sen takia... -Uhrin vai uhrien?
Taisitte unohtaa...
Unohditte kertoa, ettei tämä ole yksittäistapaus.
-En tiedä, mistä puhutte. -Toivottavasti tiedätte.
Tai osoitatte taas kerran,
ettei asema ole entisellään isäni jälkeen.
Kauanko olette ollut täällä?
Ette tunne minua vieläkään.
Olen Pablo Zarco.
Isäni viimeisen kurssin paras oppilas.
En nyt niin sanoisi, mutta...
Isänne oli opettajani.
Hän ihaili teitä.
Meitä yhdistää suuri mies,
joten voinette myöntää,
ettei sataman mies ollut murhaaja,
vaan sarjamurhaaja, joka merkitsee uhrinsa liljalla.
Voisin pidättää teidät tuon takia.
Voisin julkaista tiedon. Saisitte kaikki kimppuunne.
Täällä on sarjamurhaaja.
Mitä haluatte?
Älkää.
Ensinnäkin, voisitte sinutella.
En halua, neiti Quiroga.
Kuulin, että teitä kannattaa vältellä.
Mutta olette erityinen.
Isälleni siis.
Ja silloin olette erityinen minunkin mielestäni.
Pablo.
Voin auttaa jutussa.
Ei.
Olen ollut täällä vasta 10 kuukautta.
En ota riskejä takianne.
-Naisia täytyy varoittaa vaarasta. -Liioittelua.
-Hän tappaa ilotyttöjä. -Eivätkö hekin ole naisia?
Haluan nähdä muidenkin murhien tiedot.
-Pyydätte tekemään hulluja. -Niin.
Ajatus naispoliisista on hullu.
Isäni uskoi silti siihen.
Pablo, olin lahjakas oppilas.
Mutta pysyin kotona.
Auta minua menestymään kuin isäni olisi paikalla.
NAINEN MURHATTU
Hurjaa, että saitte kuvata todistusaineiston.
Pablo oli järkevämpi kuin miltä näytti.
Luulin, että kiristitte hänet avuksi.
Pyyhihän paremmin.
No niin.
Kolme murhaa kolmessa paikassa ja kolmena päivänä.
Ne eivät näytä liittyvän toisiinsa.
Uhrien kurkut oli viilletty,
ja heidän rintaansa oli kaiverrettu lilja.
Liljankukka symboloi
kehon ja mielen puhtautta.
Ehkä tappaja haluaa puhdistaa heidät.
Ensimmäinen uhri oli Julia Ndongo, 25-vuotias afrikkalaisnainen.
Toinen uhri oli Manoli. Ei sukunimeä eikä henkilötietoja.
Kolmas uhri oli löytämäni tyttöparka.
Carmen Ulloa, 49-vuotias galicialainen.
Päättymätön arvoitus.
Luulin, ettei tämä kiinnosta sinua.
Se on tapa.
Kuuntelin isäänne niin usein.
Voisitko auttaa?
En usko.
Miksi te tämän halusitte?
Ramón! Mietinkin, milloin sinä tulet.
Päivää, Asunción-rouva. Toin teille...
Kosija!
Kiitoksia. Marina!
-Héctor, onko Marina siellä? -Varovasti.
Tavataan 20 minuutin päästä ulkona.
Minun piti vain viedä tämä autoon.
Tilanne on mutkikkaampi. Kiitos, Héctor.
-Haluatko drinkin odotellessasi? -Ei kiitos.
Alkoholi ei sovi minulle.
-Pidän enemmän vedestä. -Todella.
-En olisi arvannut. -Olen sellainen.
-Lasi vettä ja jäitä. -Kyllä kiitos.
-Riisu toki takkisi. -Aivan niin.
Anteeksi.
Olette palveluksen velkaa.
Kiitos, Héctor.
Äitinne käski haravoida kaupungin ja löytää teidät.
Äitini pitää Ramónista.
Mitä mieltä sinä olet?
Hän on kovin lyhyt.
Mennään.
-En tiedä, mitä teemme. -Tutkimme.
Julia tapettiin täällä. Hän oli ensimmäinen uhri.
Pannaan tämä tähän. Varovasti.
Noin.
Monet kriminologit
painottavat ensimmäisen murhan tärkeyttä.
Tappaja ei ole hionut tekniikkaansa
ja tekee helpommin virheitä.
Ymmärrän, mutta surmasta on jo viikkoja.
Todisteita ei enää ole.
Oletko kuullut infrapunasäteistä?
Säteilystäkö? Kuten ydinpommissa?
Ei, vaan kuin hehkulampussa.
Käynnistä generaattori.
Jos laitamme erityistä väriainetta
kaiken muun valon tielle,
jotkin nesteet, kuten veri ja sormenjäljet, reagoivat valoon.
Ja lehtiänne moititaan hyödyttömiksi.
Katso.
Verijälkiä.
Mies hyökkäsi tässä.
Apua!
Tyttö pakeni tänne.
Tappaja viilsi kurkun auki kai tässä.
Katso.
Tytöstä valui paljon verta.
Hän putosi tästä.
Mies tarttui häneen. He kamppailivat.
Tappajan piti surmata tyttö
ja kaivertaa lilja tässä.
Hän loikkasi tästä ylös.
Katsotaanpa.
Tässä.
Avaa salkkuni ja ota pinsetit.
Ja puuterirasia.
Kiitos.
Kuin hyönteisen kuori.
Poliisi ei huomannut tätä,
mutta me huomasimme.
Mitä nyt?
Myönnän, että vain yksi henkilö
on tehnyt päätelmillään tällaisen vaikutuksen.
Se henkilö oli teidän isänne.
Mitä tuo oli?
Tule, Héctor.
Minne te menette?
Oletteko seonnut, neiti Quiroga?
Pääsit helpolla. Vakoilitko meitä?
Tutkin. Olen poliisi.
-Tutkitko autoani? -Älä höpsikö.
Löysitte jotain ja aioitte viedä sen mukananne.
Luulin, ettet vakoillut.
Tehdään yhteistyötä.
Tiedättehän: "Kaksi päätä on parempi kuin yksi."
Ongelma on se, että sinä olisit kolmas pyörä.
Harmi,
sillä asemalla on mikroskooppi,
joka suurentaa 50-kertaisesti.
Se löytämänne esine
näyttää kovin pieneltä.
-Sinä olet... -Lopettakaa.
On tyylikkäämpää, jos ette jatka.
Mennäänkö jo?
Kiitoksia.
Varovasti.
Painat liikaa. Se murenee.
Jos haluaisin moitteita,
olisin pysynyt kotona.
Onko vaimonne kiukkuinen?
Äitini on.
Meillä on jotain yhteistä.
Kas vain.
-Saanko? -Anteeksi.
Kiitos.
Jonkinlainen tuhatjalkainen.
Tämä ei ole epätavallinen likaisella kujalla.
Mutta oliko se tappajan vaatteissa,
josta se tarttui seinään?
-Mitä teette? -Poistan epäpuhtauksia.
Varovasti.
Oikein. Se on vain hyönteinen.
-Ei. Mitä näitte? -En mitään.
Eiköhän etsiväleikki jo riitä.
-Vai mitä? -Kyllä.
Teidän täytyy kertoa, jos löysitte jotain.
Lepää kunnolla, etsivä hyvä.
Hienoa, että olet täällä.
Tule, Héctor.
Kokenillikirva.
Mitä? Hän on oikein komea nuori mies.
Mitä? Tarkoitan sitä hyönteistä.
Se on punaista väriä tuottava kirva.
-Mistä tiedätte? -Katso.
Sormeni tahraantui siitä.
Lempitakkini on samaa väriä. Tiedän, mistä tappaja löytyy.
Kertokaa se poliisille.
En.
Pysähdy, Héctor.
Se on täällä.
-Oletteko varma? -Olen.
Vain täällä värjätään kangasta sillä väriaineella.
Luulin, että se olisi läpikuultava ja hehkuva.
Noin kookas mies ei voi pelätä.
Onneksi he eivät tee yövuoroja.
Entä jos täällä on vartija?
Kaksi yhtä vastaan.
Mitä tuo on?
Katso.
Suurenmoista.
Mene piiloon!
Miten niin? Tunkeuduimme tänne luvatta.
Mitä te teette?
Miksi toitte isänne pistoolin?
Taivaan tähden. Lähdetään pois.
Entä jos hän on tappaja?
Oletko kunnossa?
Pysähdy!
-Oletteko kunnossa? -Olen.
-Missä opit ampumaan noin? -Ampumaan?
Langan saaminen neulansilmään vaatii tarkkuutta.
Suokaa anteeksi.
Pyydän Josefaa korjaamaan tämän.
Voin irrottaa toisen koron, niin ei tarvitse ontua.
Tiedän.
Missä olit tuossa kunnossa?
-Neiti oli... -Ostoksilla.
-Niin. -Ramón do Porto. Hauska tavata.
-Samat sanat. -Toin teille...
Kiitos paljon. Hyvää yötä.
Hurmaavaa.
-Juotavaa? -Ei kiitos, Héctor.
"Uteliaisuus tappoi kissan."
Kukka on varoitus. On lopetettava.
SEURAAVISSA JAKSOISSA...
Ei käy.
-Onko suunnitelmaa? -Eikö minulla ole aina?
Jatkan tätä.
Olen mukana.
Liikkumatta, poliisi!
Jarruta!
Voin huonosti.
YKSITYISIÄ ASIOITA
Tekstitys: Kati Karvonen
Luova tarkastaja Pirkka Valkama