‫פשע‬
‫רומן פרטי‬
‫- התיק שלי! השרשרת שלי! שוטר! - עצור!‬
‫- התיק שלי! השרשרת שלי! - עצור! אמרתי עצור!‬
‫עצור!‬
‫אתה עצור. קדימה.‬
‫מגיל צעיר, אבא לימד אותי שלהיות שוטר‬
‫זה הרבה יותר מלפתור פשעים נתעבים ולהגן על אזרחים.‬
‫זאת דרך חיים.‬
‫אני עדיין זוכר את הדרך המיומנת‬
‫שבה הוא טיפח את התחושה הזו בי ובאחותי מרינה.‬
‫בכל לילה,‬
‫הוא שיחק איתנו בפענוח תיקים מסתוריים.‬
‫תיקים שחשבנו שהם מומצאים,‬
‫אבל בסוף גילינו שהם אמיתיים.‬
‫זה היה אבא שלי.‬
‫לכן היום הוא יום מיוחד, לא רק בשבילי‬
‫אלא בשביל כל המשפחה שלי.‬
‫הקידום הזה מאפשר לי להמשיך לקיים את כבודה של המשפחה שלי,‬
‫כי כפי שכולכם יודעים, אני דור חמישי למשפחת קירוגה‬
‫שמשרת במשטרה.‬
‫הרשו לי להרים כוסית לכבוד המשפחה שלי.‬
‫בלעדיה, לא הייתי כאן היום.‬
‫אני רוצה להודות לאימא שלי, אסונסיון,‬
‫שתמיד האמינה בי‬
‫ודרבנה אותי ללכת בדרכו של אבי.‬
‫לאשתי, רוסה,‬
‫שנאלצה לסבול את שעות העבודה המוזרות של בעלה, מבלי להתלונן.‬
‫ולבסוף, אני רוצה להודות לאחותי, מרינה.‬
‫היא...‬
‫טוב, אתם כבר מכירים אותה.‬
‫איפה מרינה?‬
‫גברת מרינה?‬
‫הנאום כבר נגמר?‬
‫אירועים חברתיים עושים לי בחילה.‬
‫כל כך ראוותני, ורק הגברים מדברים.‬
‫שום דבר לא משתנה, הקטור.‬
‫איפה הרכב?‬
‫אחיך מתמנה לסגן ניצב,‬
‫מי עוד אמור לנאום?‬
‫אני לא יודעת. אימא שלי, אשתו, שוטרת שעבדה איתו?‬
‫אבל אין שוטרות.‬
‫זאת הבעיה, הקטור.‬
‫- לאן את הולכת? - יש לי פגישה שאני לא יכולה לפספס.‬
‫גברתי, אם תלכי, את תסתבכי בצרות.‬
‫וגרוע מכך, את תסבכי גם אותי בצרות.‬
‫הקטור, אמרתי שאגיע להכרזה והיא נעשתה.‬
‫אף אחד לא צריך לדעת שראית אותי.‬
‫תודה!‬
‫תישאר עם אימא שלי.‬
‫אחזור בקרוב!‬
‫סליחה!‬
‫היי!‬
‫בכל פעם שאנחנו נפגשים את יותר אלגנטית.‬
‫אתה אוהב את זה?‬
‫אני מת על זה.‬
‫השגת את כל מה שביקשתי?‬
‫- הכול. - הכול?‬
‫בבקשה.‬
‫בוא נראה.‬
‫מה זה היה?‬
‫זה לא קשור אלינו.‬
‫בואי נזוז.‬
‫לא, עדיין היום.‬
‫הינה. אני אחזור בשביל זה בקרוב.‬
‫במקומך, הייתי מתרחק מצרות.‬
‫תודה, טוני.‬
‫שלום?‬
‫יש שם מישהו?‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫אוי, אלוהים! זה...‬
‫תחזיקי מעמד!‬
‫לא!‬
‫משטרה.‬
‫התרחש רצח. בואו הנה מהר!‬
‫תירגעי, גברתי.‬
‫תגידי לי מי את והיכן את נמצאת.‬
‫אני מרינה קירוגה. אני במזח...‬
‫כן! זאת את, גברת קירוגה.‬
‫זה סוסה. את יותר מקורית מהפעם הקודמת.‬
‫קבניאס, גבר תקף אותי הרגע,‬
‫ויש אישה מתה על הרצפה. תזמן את כולם.‬
‫כמו בפעם שעמדו לחטוף את הבן של שגריר ארצות הברית,‬
‫או כשראית זאב בעיר.‬
‫קבניאס, אם אבא שלי היה כאן,‬
‫הייתי מספרת לו כמה אתה חסר תועלת.‬
‫תוכל להגיע לכאן עם יחידת משמר?‬
‫משמר החופים.‬
‫כמה מלחים מצאו גופה של אישה בסמטה. בואו נזוז.‬
‫- פשוט תביא לכאן את האנשים שלך! - קדימה, קבניאס.‬
‫- קבניאס? - גברתי, את שם?‬
‫ברור שאני פה. חשבת שאקפוץ לתוך המים?‬
‫חכה לי כאן. לא אתעכב.‬
‫סגן הניצב.‬
‫איפה הגופה?‬
‫שם למטה.‬
‫תכננתי לבוא לאירוע שלך, אבל...‬
‫אני יודע שחשבת שדברים יסתדרו אחרת,‬
‫אבל אני מקווה שנוכל לעבוד ביחד.‬
‫סארקו.‬
‫- סגן הניצב. - עדכן אותי במצב.‬
‫אישה, בת 35, פצע דקירה.‬
‫סיבת מוות אפשרית: פגיעה בעורק הראשי.‬
‫- יש עדים? - כן.‬
‫למען האל, שימו כפפות.‬
‫- מרינה? - ארטורו, סוף סוף.‬
‫הם לקחו ראיות בלי כפפות!‬
‫ואחד מהם עישן ליד הגופה.‬
‫מה מלמדים אותם באקדמיה?‬
‫בכנות? רואים שאבא כבר לא כאן.‬
‫ערב טוב.‬
‫- נוכל לדבר לרגע? - אבל...‬
‫בבקשה.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫חיפשנו אותך שעה לתצלום המשפחתי.‬
‫הרגע הייתי עדה לרצח.‬
‫אישה מתה בזרועותיי, כמעט נהרגתי,‬
‫ואתה דואג לתצלום ההשבעה שלך?‬
‫אם לא היית הולכת, היית בסדר.‬
‫זה תמיד אותו הדבר.‬
‫אתה רוצה את ההודעה שלי או שאני צריכה למצוא שוטר‬
‫שאכפת לו מהעדה היחידה שראתה את הפנים של הרוצח?‬
‫ראית את הפנים של הרוצח?‬
‫כן.‬
‫אז את יכולה לתאר אותו.‬
‫- הייתי יכולה... - אבל?‬
‫היה מאוד חשוך.‬
‫- כן. - אבל היו לו עיניים חומות.‬
‫מעולה. מאחר שאנחנו בשוודיה ולכולם כאן יש עיניים כחולות...‬
‫מתי תבין שאני יכולה לעזור בחקירות?‬
‫שוב התחלנו.‬
‫- מה זה? - תראה.‬
‫השתמשתי בסיכה כדי להגן על עצמי,‬
‫ופיסת הבד הזו נתקעה בקצה.‬
‫- דקרת אותו בסיכה? - כמובן.‬
‫ופיסת הבד הזאת תוביל אותנו אליו.‬
‫ובעזרת שערה נתפוס את אל קפונה.‬
‫מספיק עם זה, מרינה. שמעת אותי?‬
‫סלח לי, סגן הניצב.‬
‫- מצאנו משהו. - אני בא.‬
‫מרינה, תישארי כאן, בבקשה.‬
‫הם הרגע מצאו את זה.‬
‫ייתכן שזה קשור לתיק.‬
‫- ראית מה יש בפנים? - לא.‬
‫תפתח אותו.‬
‫מגזינים על מדע וקרימינולוגיה.‬
‫אפשר להשיג אותם רק מחוץ לספרד.‬
‫סחורה מוברחת. אני אמור לעצור אותך על זה.‬
‫- אתה אמור לקרוא אותם. - "ירוק זית, הצבע החדש של הסתיו."‬
‫אלגנטיות לא קשורה לאינטליגנציה, הבלש.‬
‫- ומי אתה? - מספיק.‬
‫תפסיקי לברוח, תפסיקי לחקור‬
‫- ותפסיקי לסכן את עצמך. - אני לא ילדה.‬
‫לא, גרוע מכך. לילדה אפשר להפליק,‬
‫אפשר לרתק אותה כך שלא תצא מהבית.‬
‫אתה עומד להפליק לי כאן?‬
‫מזל שלבשתי את התחתונים היפים שלי.‬
‫- מרינה! - מה?‬
‫אני עצורה? כי אם לא, אני לוקחת את המגזינים שלי.‬
‫קדימה, רבותיי. סיימנו לבזבז זמן.‬
‫כולם לבוא ולסרוק את הזירה. קדימה!‬
‫תקשיב, לאישה המתה היה סמל חרות על החזה שלה.‬
‫- חותמת של הרוצח. - אנחנו ניידע את המשפחה.‬
‫- תן לקבניאס לעשות את זה. - אין בעיה.‬
‫גברת מרינה. ברשותך.‬
‫בוא ניסע הביתה.‬
‫- אמרתי לך שזה לא רעיון טוב. - גם אתה?‬
‫אני לא אגיד כלום. נראה מה אימא שלך חושבת.‬
‫תן לה לישון, בבקשה.‬
‫מרינה, את שם? מרינה איתך?‬
‫הקטור, מרינה איתך?‬
‫הקטור!‬
‫- קראת לי, גברתי? - איפה היא?‬
‫אחרי כל מה שעברתי עם האורחים בגללה, כמה מביך!‬
‫תגיד לה לרדת למטה ולהראות את עצמה.‬
‫העלמה הצעירה...‬
‫עלתה לי על כל העצבים.‬
‫- אכין לך עוד תה צמחים. - תה לא ירפא את זה.‬
‫תגיד לה לרדת.‬
‫אם את חושבת שהתחבאתי אז את לא מכירה אותי בכלל, אימא.‬
‫אני מכירה אותך, יקירתי. איפה היית, בלבוש כזה?‬
‫אני יודעת. ירדת למזח‬
‫כדי להשיג את המגזינים ההם.‬
‫- ארטורו כבר דיווח? - כן, מפני שדאגתי.‬
‫- שלא נדבר על... - ההשפלה הנוראית‬
‫כשלא יכולת לצלם את התמונה המשפחתית.‬
‫אני לא יודעת מה אני אעשה איתך.‬
‫אלך להביא ליקר אניס.‬
‫כן.‬
‫תודה לאל שאתה מבין אותי, הקטור.‬
‫אז?‬
‫לא התכוונתי לגנוב את אור הזרקורים.‬
‫בבקשה! משקה קטן של אושר.‬
‫תודה.‬
‫הם לא דיברו על שום דבר אחר בטקס.‬
‫וזכרי, מחר רמון דו פורטו מגיע,‬
‫ואני לא מתכוונת לחזור על מה שקרה היום.‬
‫- נקבל אותו כמו שאלוהים התכוון. - ולמה אלוהים התכוון?‬
‫- למקרה שאצטרך גם לפנות אליו. - את חסרת תקנה.‬
‫- עוד כוסית? - כן, הפעם בשבילי.‬
‫כמה גסת רוח.‬
‫גם בבר ההמוני ביותר לא נראה דבר כזה.‬
‫תראו מי שמדברת!‬
‫אל תגרמי לי לסבול את ההצגה שתעשי כשתהיי שיכורה.‬
‫שינה ערבה, אימא.‬
‫גם לך, יקירתי.‬
‫- תמזוג לי עוד כוסית. כן. - הינה. בבקשה.‬
‫קדימה, תמזוג. אל תתבייש.‬
‫ברשותך.‬
‫זה מאוד מתסכל שידיי כבולות.‬
‫זה בטח נורא להירגע באמבטיית בועות סבון.‬
‫לא, זה לא זה.‬
‫אני לא מצליחה להפסיק לחשוב עליה.‬
‫אל תדאגי. היא כבר ישנה.‬
‫לא, אני לא מתכוונת לאימא שלי.‬
‫אני מתכוונת לאישה שנרצחה במזח.‬
‫אם אבא היה שומע את ארטורו, הוא היה מתהפך בקברו.‬
‫ברור שאפשר לתפוס את קפונה בעזרת שערה.‬
‫המדע עומד לרשותנו.‬
‫לפני שש שנים,‬
‫פוענחה תעלומת רצח של נערת מקהלה מבוסטון,‬
‫בעזרת שערה שנמצאה בזירת הרצח‬
‫שהיה לה בדיוק את אותו צבע לשיער...‬
‫שהמנקה של המועדון השתמשה בו,‬
‫שהתברר שהייתה המאהבת של נערת המקהלה.‬
‫אני משעממת אותך? תצטרף למועדון של אחי.‬
‫אחיך רק רוצה שתהיי בטוחה,‬
‫מאושרת ושתעשי פעילויות רגילות יותר.‬
‫וואו. חשבתי שאף אחד מאיתנו לא רוצה להיות רגיל.‬
‫מה לגבי אימא שלי?‬
‫היא ממשיכה לחפש לי מחזרים.‬
‫מי תרצה להתחתן עם רמון דו פורטו? הוא נמוך ויש לו גבה מחוברת.‬
‫לא לפני זמן רב, ייחודיות נתפסה בעינייך כמתנה.‬
‫אני פשוט לא רוצה להתחתן.‬
‫אני רואה לאן זה הולך.‬
‫לא נראה לי שזה הזמן לחשוב על זה.‬
‫אני לא חושבת שאצליח לישון הלילה.‬
‫לכן הבאתי לך שמפניה,‬
‫ידעתי שזה יעסיק את מחשבותייך.‬
‫אני לא חושבת ששמפניה תספיק לי.‬
‫ליקר אניס, אם כך.‬
‫לא נשאר לי כלום.‬
‫אני חושש שאימא שלך סיימה את המלאי.‬
‫יום יבוא והיא תמות מרוב יגון.‬
‫או משחמת הכבד.‬
‫אל תהיי כל כך קשה איתה.‬
‫אני מעריץ את העובדה שהיא ממשיכה לשמש דוגמה ציבורית בעיר הזאת.‬
‫רק נשים מעטות מצליחות, לאחר שבעליהן נפטרים.‬
‫אם אבי היה כאן, הכול היה שונה.‬
‫כולנו מתגעגעים אליו.‬
‫שינה ערבה.‬
‫מה אתה רואה כאן?‬
‫אישה שתלתה את עצמה.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אתם צריכים להסתכל מעבר למה שנראה לעין במבט ראשון.‬
‫תתמקדו ב...‬
‫הפרטים!‬
‫בדיוק.‬
‫מה שנמצא ומה שלא נמצא שם.‬
‫הפרטים מספרים את הסיפור של הפשע.‬
‫אין שרפרף או סולם.‬
‫האישה לא יכלה לעשות את זה בעצמה. איך היא יכלה לעלות לשם?‬
‫יפה מאוד, מרינה.‬
‫זכית בעיטור הגבורה המשטרתי, גברתי הצעירה.‬
‫כשתגדלי, תהיי שוטרת מצוינת.‬
‫ילדות לא יכולות להיות שוטרות.‬
‫אבל יום אחד הן יוכלו.‬
‫השינוי יגיע מבפנים.‬
‫אל תיתני לאף אחד להגיד לך מה לעשות.‬
‫את לא צריכה תג כדי להיות שוטרת מעולה.‬
‫- את מבינה? - כן, אני מבינה.‬
‫מה את עושה עם האקדח של אביך?‬
‫מתאמנת.‬
‫מתאמנת למה?‬
‫לתפוס את הרוצח.‬
‫בוא איתי.‬
‫ארוחת הבוקר שלך...‬
‫- מתי ניקית את כל זה? - אתמול בלילה.‬
‫זה לא מושלם.‬
‫- אני אביא מנקה אבק. - לא, הקטור, חכה.‬
‫אני לא צריכה שתנקה.‬
‫אז בשביל מה את צריכה אותי?‬
‫הגיע הזמן שאוכיח‬
‫שאני יכולה להיות השוטרת המעולה שאבי לימד אותי להיות.‬
‫וואו, לא ציפיתי לתגובה הזאת.‬
‫כל העניין הזה מטורף.‬
‫את לא יכולה לתפוס רוצח כמו שוטרת,‬
‫כי את לא שוטרת.‬
‫טוב, אבא שלי לא הסכים.‬
‫זאת סיכה, לא עיטור משטרתי.‬
‫נו באמת, שנינו יודעים שהבעיה היחידה‬
‫שמונעת ממני להצטרף למשטרה היא שאני אישה.‬
‫זאת עובדה. אני לא יודע אם זאת בעיה.‬
‫תאמין לי שכן.‬
‫אני אישה עם אומץ ואינטליגנציה של עשרה גברים.‬
‫וצניעות, אל תשכחי צניעות.‬
‫זאת גם תכונה חשובה בשוטרת טובה.‬
‫ידעתי שאפשר לסמוך עליך.‬
‫מה?‬
‫אני רוצה להכין שמלה מהבד הזה.‬
‫בואי נראה.‬
‫זה בד איכותי מאוד.‬
‫ג'אקארד בשלושה צבעים.‬
‫- זה בד של גברים... - בוא נעזוב את המגדר כרגע.‬
‫- איפה אוכל למצוא אותו? - אני לא יודע.‬
‫אי אפשר למצוא משהו שעשוי מהבד הזה בכל מקום.‬
‫אפשרי להזמין אותו רק מגלריות ריבדאו.‬
‫תודה על שיתוף הפעולה. אני אזכיר את זה בדו"ח.‬
‫מה אמרת?‬
‫כל העניין הזה מטורף.‬
‫אמרתי שאתה לא חייב לבוא איתי.‬
‫ומה הבעיה עם מה שאני עושה?‬
‫- אני עושה קניות. - שנינו יודעים שזה לא נכון.‬
‫השתמשת בי. אם הייתי יודע שהדוגמית הזו היא מהרוצח...‬
‫הקטור, אם עזרת לאבי בכמה חקירות,‬
‫אתה לא אמור להרגיש רע שאתה עוזר לי בזאת.‬
‫הייתי עושה סידורים בשביל דון אלפונסו כשהתקשרו הביתה מהמשטרה.‬
‫אבל את מנסה להפוך אותי לווטסון?‬
‫אתה נראה יותר כמו פוארו.‬
‫תראה, הגענו.‬
‫גלריות ריבדאו‬
‫זה הדגם האחרון שלנו. תרצו למדוד אותו?‬
‫- בוקר טוב. - בוקר טוב.‬
‫- אני מחפשת מעיל של גברים. - אין בעיה. בשביל אביך?‬
‫בשביל בעלי.‬
‫משהו מסוים?‬
‫סגנון קלאסי? סגנון מגונדר?‬
‫אנחנו מחפשים משהו יוצא דופן.‬
‫כמונו.‬
‫- מאריג טוויד, אולי? - לא, חס וחלילה, לא טוויד.‬
‫מה היה השם של הבד שאהבנו כל כך?‬
‫אני לא יודע. את יודעת שלא אכפת לי מאופנה מטופשת.‬
‫- כדאי שנלך. - לא. בשום אופן.‬
‫אנחנו לא הולכים עד שאני קונה לך את המעיל.‬
‫לפעמים רגל שמאל שלי נרדמת.‬
‫אם תוכלו לתת לי רמז...‬
‫זה...‬
‫ג'... ג'אק...‬
‫- משהו עם שלושה צבעים. - ג'אקארד בשלושה צבעים?‬
‫- זהו זה. - חכו כאן לרגע.‬
‫תודה.‬
‫- זה מטורף. - תפסיק להתלונן.‬
‫אמרתי לך לא לבוא.‬
‫תסלחו לי.‬
‫כמה נפלא!‬
‫תודה רבה לך.‬
‫תמדוד אותו, יקירי. הוא ייראה מעולה עליך.‬
‫- אם יורשה לי... - כן, תודה.‬
‫הוא נראה מדהים.‬
‫אין הרבה לקוחות שיוכלו לממן משהו כזה, נכון?‬
‫זה פריט יקר, כן,‬
‫אבל הוא אחת ההצלחות של העונה.‬
‫באמת?‬
‫כן, אני לא זוכרת כמה כבר מכרנו.‬
‫מה את אומרת.‬
‫נו? תיקחו אותו?‬
‫- לא, אלוהים אדירים. תוריד אותו. - הוא לא רע בעיניי.‬
‫אבל אנחנו מחפשים משהו ייחודי יותר,‬
‫שנוכל להזדהות איתו.‬
‫את צודקת. אני לא יכול להזדהות עם זה.‬
‫תודה!‬
‫לעזאזל. לא התקדמנו הרבה.‬
‫- גברתי... - אני יודעת, אל תגיד לי שוב.‬
‫אסור לי לחקור.‬
‫אבל אני יודעת שהייתי קרובה. אילו רק היה חוט נוסף שיכולתי למשוך בו.‬
‫אתה ראית או שמעת משהו בזירת הפשע, נכון?‬
‫אני?‬
‫אתה תמיד אומר שאף אחד לא שם לב למשרת.‬
‫אני בטוחה שאדם ששם לב לפרטים כמוך,‬
‫ראה או שמע משהו.‬
‫לא שמעתי שום דבר מעניין, אני מבטיח לך.‬
‫- מה עשית הרגע? - למה את מתכוונת?‬
‫הקטור, גדלתי איתך.‬
‫אתה מכיר אותי טוב מכולם, אבל גם אני מכירה אותך.‬
‫נגעת באוזן שלך וזה אומר שאתה משקר.‬
‫אני אף פעם לא משקר.‬
‫- ידעתי! - מה את עושה?‬
‫בבקשה, הקטור, אתה חייב לספר לי. תספר לי, בבקשה.‬
‫- מה ראית? - בסדר.‬
‫שמעתי שוטר אחד מציין שלקורבן‬
‫היה סמל שצויר על הגוף.‬
‫- סמל? - משהו סביב החזה,‬
‫כמו חתימה של הרוצח.‬
‫למה לא סיפרת לי את זה קודם?‬
‫תסתובב, אנחנו חייבים לחקור.‬
‫- מה? - תסתובב!‬
‫הדרך היחידה להמשיך לחקור את הסמל היא להיכנס לשם.‬
‫למה שלא תשאלי ישירות את דון ריקרדו?‬
‫אתה חושב שהפתולוג ימסור לי את המידע הזה,‬
‫אפילו אם היה קרוב לאבי?‬
‫לא, אתה תצטרך להתגנב פנימה. אתה תפנה לי את הדרך.‬
‫חדר מתים‬
‫אני רק רוצה לדעת אם הסמל קיים.‬
‫אף אחד לא יאמין לזה.‬
‫אם תמצאי שם את הסמל, את פשוט תחפשי עוד אחד,‬
‫ומהסמל ההוא לאחר, וזה פשוט ימשיך ככה.‬
‫- אני הולך. - אני מבטיחה שנחזור הביתה אחרי זה.‬
‫עוד מוות?‬
‫כן, הנה המידע.‬
‫את מבטיחה?‬
‫מה? קדימה, הקטור.‬
‫קדימה. לך.‬
‫בוא נראה...‬
‫טוב, השם נכון. התאריך גם כן...‬
‫- אחר צהריים טובים. - היי, לאן אתה הולך?‬
‫מצטער. כדי להגיש תלונה,‬
‫זאת הכניסה?‬
‫- טוב, אם אתה מת, אז כן. - מה?‬
‫זאת הכניסה לחדר המתים.‬
‫הכניסה לתחנה נמצאת מקדימה.‬
‫הם פשוט גנבו ממני הכול.‬
‫מה אני יכול לעשות? לתת לך גופה?‬
‫- נו כבר, לך. - לא... אם...‬
‫- סליחה. - אמרתי לך. לך לתחנת המשטרה.‬
‫אחר צהריים טובים.‬
‫זה בכיוון השני, אדוני!‬
‫נתמקד בביסוס הסיבה...‬
‫שם זה טוב, תודה. זה מיועד לאחסון בקירור.‬
‫נתמקד בכרונולוגיה, בתהליך הריקבון...‬
‫מרינה?‬
‫- גברתי, אני רק ממלא פקודות... - אין לך זכות לעצור אותי.‬
‫אבדתי כשחיפשתי את אחי.‬
‫מוראיס, לחדר החקירות.‬
‫בדיוק מי שחיפשתי.‬
‫כן. כן, לא...‬
‫כן, אני מסתכל על הדו"ח.‬
‫אל תטרחי, גברת קירוגה.‬
‫למה שראית שם אין קשר לתיק.‬
‫אני לא צריכה להסביר לך מה אני עושה בזמני החופשי.‬
‫אם היית עושה פיקניק עם חברים,‬
‫לא היה לי אכפת בכלל.‬
‫אבל התגנבת לחדר המתים,‬
‫היכן שנמצאת הקורבן של התיק שאנחנו חוקרים.‬
‫- ולכן... - קורבן? או קורבנות?‬
‫כי אני חושבת ששכחת...‬
‫שכחת לספר לציבור שזה לא הפשע היחיד.‬
‫- אני לא יודע על מה את מדברת. - אני מקווה שאתה כן.‬
‫או שתוכיח לי שוב שתחנת המשטרה הזאת,‬
‫מאז שאבי עזב, לא עומדת בציפיות.‬
‫כמה זמן אתה כאן?‬
‫את עדיין לא יודעת מי אני, נכון?‬
‫אני פבלו סארקו, ה...‬
‫התלמיד הטוב ביותר מהכיתה האחרונה של אבי.‬
‫טוב, אני לא יודע אם הטוב ביותר, אבל...‬
‫אבל כן, אבא שלך היה המנטור שלי.‬
‫גם הוא העריך אותך מאוד.‬
‫למען האיש הדגול שחיבר בינינו,‬
‫לא אמורה להיות לך בעיה להודות‬
‫שהאיש במזח הוא לא סתם רוצח,‬
‫אלא רוצח סדרתי שמסמן קורבנות בסמל "פלר דה ליס".‬
‫אני יכול לנעול אותך בתא על מה שעשית הרגע.‬
‫ואני יכולה לספר לתקשורת, וכל העיר תתנפל עליך.‬
‫רוצח סדרתי מסתובב חופשי!‬
‫מה את רוצה?‬
‫היי.‬
‫קודם כול, קרא לי בשמי הפרטי.‬
‫אני מעדיף שלא, גברת קירוגה.‬
‫נאמר לי שכדאי לשמור איתך על ריחוק.‬
‫אבל אתה מיוחד.‬
‫בשביל אבי, אני מתכוונת.‬
‫ואם היית מיוחד בשביל אבי, אתה מיוחד בשבילי.‬
‫פבלו...‬
‫אני יכולה לעזור לך בתיק!‬
‫לא.‬
‫לא. אני בתחנה הזאת רק עשרה חודשים,‬
‫לא אסכן את עצמי בשבילך.‬
‫- נשים צריכות לדעת על הסכנה הזאת. - אל תגזימי.‬
‫- הוא תוקף רק פרוצות. - סליחה? הן לא נשים?‬
‫אני צריכה לראות את הדוחות מהרציחות האחרות.‬
‫- את מבקשת ממני לעשות דבר מטורף. - כן.‬
‫כמו הרעיון שנשים יתמנו לשוטרות.‬
‫ועדיין, אבי האמין בזה.‬
‫פבלו, גם אני הייתי תלמידה מחוננת.‬
‫אבל בבית.‬
‫תעזור לי להצליח. כאילו הוא עדיין כאן.‬
‫אישה נרצחה‬
‫אני עדיין לא מאמין שנתנו לך לצלם את כל הראיות האלה.‬
‫מסתבר שפבלו הזה הוא בחור הגיוני יותר מכפי שהוא נראה.‬
‫חשבתי שלסחיטה היה קשר כלשהו לכניעה שלו.‬
‫השארת שם אבק.‬
‫הינה.‬
‫שלוש רציחות בשלושה מקומות ותאריכים שונים,‬
‫בלי קשר נראה לעין ביניהן.‬
‫הגרונות של כולן שוספו בסכין‬
‫ואותו הסמל חרוט על החזה שלהן, "פלר דה ליס".‬
‫ה"פלר דה ליס" הוא הסמל של פרח השושן,‬
‫המייצג טוהר בגוף וברוח.‬
‫אולי הרוצח התכוון לטהר אותן בעזרתו.‬
‫הראשונה שנמצאה היא חוליה נדונגו, בת 25, ממוצא אפריקני.‬
‫השנייה היא מנולי, שם משפחה לא ידוע. לא רשומה במפקד האוכלוסין.‬
‫והשלישית היא הבחורה המסכנה שמצאתי במזח.‬
‫כרמן אויואה, בת 27 מגליסיה.‬
‫זו תעלומה בלי פתרון.‬
‫ואני חשבתי שאתה לא מתעניין בתיק.‬
‫כוחו של הרגל.‬
‫הקשבתי לאביך כל כך הרבה פעמים.‬
‫תוכל לעזור לי במשהו?‬
‫לא נראה לי.‬
‫מה את רוצה לעשות בגרוטאה הזו?‬
‫רמון! בדיוק תהיתי מתי תגיע.‬
‫אחר צהריים טובים, גברת אסונסיון, הבאתי לך...‬
‫המחזר!‬
‫תודה. מרינה!‬
‫- הקטור! מרינה איתך? - זהירות, זה עדין.‬
‫תפגוש אותי בעוד 20 דקות מחוץ לבית.‬
‫הבטחת לי שרק אעמיס את זה לרכב.‬
‫אבל דברים נהיו מורכבים יותר. תודה, הקטור.‬
‫- תרצה משקה עד שהיא תגיע? - לא, תודה.‬
‫האמת היא שאני לא מסתדר עם אלכוהול.‬
‫- אני מעדיף מים. - באמת?‬
‫- לא צפיתי את זה. - ככה אני.‬
‫- אם כך, כוס מים עם קרח. - כן, בבקשה.‬
‫- תוריד את המעיל שלך, יקירי. - כן, המעיל שלי.‬
‫סליחה!‬
‫את חייבת לי בענק.‬
‫הקטור, תודה.‬
‫ותדעי שאימא שלך אמרה לי לסרוק את כל העיר עד שאמצא אותך.‬
‫אימא שלי ממש אוהבת את רמון הזה.‬
‫מה חשבת עליו?‬
‫הוא נמוך, לא?‬
‫קדימה, בוא ניסע.‬
‫- אני לא מבין מה אנחנו עושים כאן. - חוקרים.‬
‫במקום הזה חוליה נרצחה. היא האישה הראשונה שנרצחה.‬
‫בוא נראה, שים את זה כאן. בזהירות.‬
‫כאן.‬
‫הרבה מחקרים קרימינולוגיים‬
‫מדגישים את החשיבות של הרצח הראשון.‬
‫הרוצח עדיין לא ליטש את הטכניקה שלו,‬
‫ויש סבירות גדולה יותר שיעשה טעות.‬
‫אני מבין את זה, אבל עברו שבועות מאז המוות שלה,‬
‫ולא ייתכן שנשאר כאן זכר לראיות.‬
‫שמעת על קרינת אינפרה אדום?‬
‫קרינה? כמו של פצצה גרעינית?‬
‫לא, כמו זו של נורה רגילה.‬
‫תדליק את הגנרטור.‬
‫אם תשים זכוכית בצבע מיוחד‬
‫שחוסם כל אור מלבד אולטרה סגול,‬
‫נוזלים מסוימים, כמו דם, או טביעות אצבעות, יגיבו לאור.‬
‫ואומרים שהמגזינים שלך חסרי תועלת.‬
‫תראה.‬
‫עקבות של דם.‬
‫הוא בטח תקף אותה לראשונה שם.‬
‫הצילו!‬
‫הבחורה רצה לכיוון הזה.‬
‫הרוצח בטח חתך אותה מהצד הזה.‬
‫תראה את זה.‬
‫היא איבדה כאן הרבה דם.‬
‫היא בטח נפלה לכיוון הזה.‬
‫הוא בטח תפס אותה והם נאבקו.‬
‫הרוצח היה חייב להגיע לכאן כדי לחסל אותה‬
‫ולחרות את ה"פלר דה ליס".‬
‫הוא בטח קפץ מכאן.‬
‫בוא נראה.‬
‫הינה זה.‬
‫הקטור, פתח את המזוודה ותוציא את הפינצטה.‬
‫ותביא את הפודרייה.‬
‫תודה.‬
‫זה נראה כמו שריון של חרק.‬
‫דבר שחמק לגמרי מעיני המשטרה‬
‫ואנחנו גילינו אותו הרגע.‬
‫מה קרה?‬
‫אני חייב להודות שרק אדם אחד‬
‫הרשים אותי בעבר במסקנות שלו‬
‫כפי שאת הצלחת הרגע, והאדם הזה היה אביך.‬
‫מה זה היה?‬
‫קדימה, הקטור, בוא נלך.‬
‫לאן אתם נוסעים?‬
‫יצאת מדעתך, גברת קירוגה?‬
‫יצאת מזה בזול. ריגלת אחרינו?‬
‫חקרתי. אני שוטר, זוכרת?‬
‫- חקרת במכונית שלי? - אל תדברי שטויות,‬
‫אני יודע שמצאת משהו שתכננת לקחת איתך.‬
‫חשבתי שאמרת שלא ריגלת אחרינו.‬
‫גברת קירוגה, תשתפי פעולה.‬
‫את יודעת מה אומרים, "טובים השניים מן האחד".‬
‫הבעיה היא שאיתך, הבלש, אנחנו נהיה שלושה.‬
‫טוב, כמה חבל,‬
‫כי בתחנה יש לנו מיקרוסקופ‬
‫שיכול להגדיל דגימות פי 50 מהגודל שלהן,‬
‫ומה שזה לא יהיה שלקחת,‬
‫נראה מאוד קטן.‬
‫- אתה... - תפסיקי, לא.‬
‫יהיה יותר אלגנטי אם לא תסיימי את המשפט.‬
‫שניסע מכאן, בבקשה?‬
‫תודה רבה לך.‬
‫בזהירות.‬
‫אתה לוחץ חזק מדי, אתה תמחץ את זה.‬
‫גברת קירוגה, אם הייתי רוצה שינזפו בי,‬
‫הייתי נשאר בבית.‬
‫לאשתך יש מזג חם?‬
‫לאימא שלי.‬
‫טוב, עכשיו יש לנו משהו במשותף.‬
‫תראי מה זה.‬
‫- תיתני לי? - סליחה.‬
‫תודה.‬
‫טוב, זה סוג של מרבה רגליים.‬
‫כלאחר יד, לא נראה לי חריג למצוא דבר כזה בסמטה מלוכלכת.‬
‫מה שחשוב זה אם הוא היה אצל הרוצח,‬
‫והושאר על הקיר. תן לי לראות.‬
‫- מה את עושה? - מסירה זיהומים.‬
‫בזהירות... אבל...‬
‫אתה צודק, זה רק חרק.‬
‫- לא. מה זה? מה ראית? - שום דבר.‬
‫נראה לי ששיחקנו בבלשים די והותר היום.‬
‫- נכון? - כן, גם אני חושב.‬
‫גברת קירוגה, אם מצאת משהו, את מחויבת לספר לי.‬
‫מנוחה נעימה, הבלש.‬
‫אני שמחה שאתה בעיר.‬
‫קדימה, הקטור.‬
‫כנימת קוכיניאל!‬
‫מה? טוב, לדעתי הוא גבר צעיר ומושך מאוד.‬
‫מה? לא, התכוונתי לחרק.‬
‫זאת כנימת קוכיניאל. אדומה, ליתר דיוק.‬
‫- איך את יודעת? - תראה.‬
‫זה הכתם מזה שנגעתי בחרק.‬
‫למעיל האהוב עליי יש צבע זהה. אני יודעת איפה נמצא את הרוצח.‬
‫אז תספרי למשטרה וזהו זה.‬
‫לא.‬
‫עצור, הקטור, עצור.‬
‫זה שם.‬
‫- את בטוחה? - כן.‬
‫זה המפעל היחיד בעיר שצובע בדים בקוכיניאל.‬
‫אני לא יודע למה, חשבתי שהוא יהיה מואר ובוהק.‬
‫בחייך, לא ייתכן שאיש גדול כמוך יפחד מזה.‬
‫מזל שהם לא עובדים בלילות.‬
‫מה אם יש מאבטח בסביבה?‬
‫נהיה שניים נגד אחד.‬
‫מה זה?‬
‫תראה.‬
‫נפלא.‬
‫תתחבא, הקטור!‬
‫מה זאת אומרת, להתחבא? אנחנו מסיגים גבול בשטח פרטי.‬
‫מה את עושה, גברת?‬
‫איך ידעת להגיע חמושה? זה האקדח של אביך.‬
‫למען האל, גברתי. בואי נלך.‬
‫מה אם זה הרוצח?‬
‫אתה בסדר?‬
‫עצור!‬
‫- גברתי, את בסדר? - כן, אני בסדר גמור.‬
‫- איפה למדת לירות ככה? - לירות?‬
‫להשחלת חוט במחט בניסיון הראשון נדרשות יכולות מצוינות של קליעה למטרה.‬
‫ברשותך.‬
‫מחר אגיד לחוספה לתקן את זה.‬
‫ואם תיתני לי את העקב השני שלך, אסיר אותו כדי שלא תצלעי.‬
‫כמובן, אני יודעת.‬
‫מרינה, איפה היית שאת נראית ככה?‬
‫- הגברת הצעירה עשתה... - קניות.‬
‫- קניות. - רמון דו פורטו, נעים להכיר.‬
‫- נעים להכיר. - הבאתי לך...‬
‫תודה רבה לך. לילה טוב.‬
‫נפלא להכיר אותך.‬
‫- משקה? - לא, תודה, הקטור.‬
‫"הסקרנות הרגה את החתול."‬
‫הפרח משמש כאזהרה לרדת מזה.‬
‫בפרקים הבאים...‬
‫אין סיכוי.‬
‫- יש לך תוכנית? - מתי לא הייתה לי תוכנית?‬
‫אעשה זאת.‬
‫הביאי אותי בחשבון.‬
‫לא לזוז, משטרה!‬
‫תבלמי!‬
‫יש לי בחילה.‬
‫בלשית פרטית‬
‫בלשית פרטית פרק 1: פלר דה ליס‬
‫תרגום כתוביות: לני כהן‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬