Yksityisiä asioita
Meidän täytyy ehtiä sinne ennen häntä.
Ei hätää. Olemme tiimi.
-Oletteko varma tästä? -Tämä on ainoa talo täällä.
Leopoldo mainitsi joen varrella olevan sahan.
Häivytään. Hän on hullu!
-Nenäliina! -Mitä?
Ota nenäliina esiin.
Häipykää tontiltani!
Veljesi lähetti meidät.
Alkakaa painua!
Mitä haluatte?
Veljesi lähetti meidät suojelemaan sinua vaaralta.
Tule lähemmäs.
Et sinä! Pysy siellä.
En luota miehiin.
En luota häneen.
Ei hätää.
Lupaa, ettet ammu.
Haluamme vain auttaa sinua.
Ole kiltti äläkä ammu.
Missä veljeni on?
Margó, veljesi halusi varoittaa sinua...
Héctor!
-En pidä tästä. -En minäkään.
Varo!
-Olen vaarassa. -Niin on Héctorkin!
Héctor!
Héctor.
Nouse ylös. Mennään.
Ikkunat.
En voi uskoa tätä.
Voi taivas.
-Tämä ei käynnisty. -Tee se!
Mennään.
En pidä tästä.
Äkkiä nyt!
Apua!
Auta tämän kanssa.
Avatkaa ovi!
-Castaño. -Kuka?
-Poliisi. -...kunnossa?
-Kyllä. -Älä.
Tuo mies saattaa olla Veden talon rikosten tekijä.
Oletteko kunnossa?
Tässä.
Neiti!
-Avaa ovi. -Mitä?
-Avaa ovi. -Neiti!
Pikku hetki!
-Voinko auttaa? -Margó.
Tunnenko teidät?
-Tiesin, että olet täällä. -Niinkö?
Näimme naamion selvästi. Ne olivat demonin kasvot.
-Naamion? -Demonin kasvot.
Se oli kauheaa.
Demonia esittävä naamio. Kuulitteko?
Alkakaa etsiä naamiota!
Mitä muuta muistatte?
Kun olimme autossa,
mies rikkoi lasin suurella veitsellä.
En pitänyt hänestä.
Tarjosin yhteistyötä.
Tilaisuutta toimia rinnallani.
Petit minut.
-Missä se huora on? -Miksi haukut uhria noin?
Hän on Margó.
Oletko ilotyttöjen uusi oikeusavustaja?
Tarpeen vaatiessa.
-Olen vakavissani. -Samoin.
En kerro mitään, ellet takaa uhrin suojelua.
Mitä? Mehän pidätimme tekijän.
Niin, mutta hän on poliisi, joten ymmärtänet
asian arkaluontoisuuden.
Haluan suojelua Margólle.
Poistukaa, konstaapelit. Puhun sisareni kanssa kahden.
Hyvä on. Poistukaa.
Mennään ulos.
Mitä haluat?
Hän poistuu täältä salaa ja saa turvapaikan.
Onko hän täällä? Missä?
Et voi saada turvataloa kertomatta syytä.
"Suojelkaa heikkoja ensin." Muistatko?
-En ole isä. -Tiedän sen.
Etkä ole sinäkään.
Hyvä on.
Jos et saa häntä turvataloon...
-Tulet järkiisi. -...viemme hänet kotiin.
Mitä?
Sitä ei arvata, ja etsit samalla keinoa suojella häntä.
Miten voimme viedä hänet äidin luo?
Pomo!
Tulin niin nopeasti kuin voin.
Missä viivyit kaksi tuntia?
Sinun olisi pitänyt saapua ensin.
Autoni reistaili.
-Autoko? -Niin.
Tyhjennä etupiha ja tutkikaa metsikköä.
Minun pitää salakuljettaa joku ulos.
-Hyvä. -Kyllä, pomo.
Tule, Cabanillas.
Vain siihen asti, että löydän hänelle muuta.
Kerää tavarasi.
-Et ole sanonut sanaakaan. -Varon sanojani.
-Onko tuo arvoitus? -En tiedä. Sano sinä.
En ymmärrä. En pidä tästä.
En minäkään.
Et tunne minua, mutta johdan tutkintaa.
-Teoriassa... -Teoriassa myös.
En anna sinulle tapahtua mitään.
-Elämä on opettanut epäluuloiseksi. -Viisasta.
Et tuntenut meitä aiemminkaan.
Etsimme Liljamurhaajan.
Tänne, olkaa hyvä.
-Jääkö hän tänne? -Kyllä.
-Näköjään. -Ei.
-Mitä? -Veljeni hakee hänet myöhemmin.
En tiedä, mitä luulet,
-mutta olen yhä sama mies. -Tuo ei merkitse mitään.
-Mitä? -Antaa olla.
Ei huolta, Pablo-herra. Emme ole nukkuneet paljonkaan.
-Se selittänee tämän. -Kiitos.
Tiedät, missä olen, jos tarvitset jotakin.
Olen Pablo...
Totta kai.
Näkemiin.
En luota häneen.
Hän oli junassa mutta tuli paikalle viimeisenä.
Hänen autonsa reistaili metsikössä.
Missä Margó on?
Margó?
-Voi ei. -Héctor, talossa on kerjäläinen!
Hän on Marinan ystävä konservatoriosta.
Kuningatar Cristinan musiikkikonservatoriosta, vai?
Juuri sieltä.
Marina, mikset kertonut, että kutsut ystäväsi kylään?
Olisin pukeutunut siistimmin. Katso nyt minua.
Anteeksi äskeinen, mutta näytät...
Esitä mukana.
Ei hätää.
Tämä on rooliasu.
Niin, sitä esitystä varten, jota harjoittelemme.
Voi, teillä on rooliasutkin.
Olen Marinan äiti Asunción Biempica.
Olen yrittänyt vuosien ajan saada hänet jatkamaan kamarimusiikkia.
Kuvittelin kaikkea muuta kuin tätä.
Mikä nimesi on?
Puri.
-Purificación. -Onpa kaunis nimi.
Äiti.
Puri on tullut kaukaa.
Hän on asunut Santanderissa jo vuosia. Siksi et tunne häntä.
Hän haluaa huoneeseensa lepäämään.
Ymmärrettävää, mutta olet huomenna vieraamme
markiisittaren juhlissa.
-Huomennako? -Samana päivänä joka vuosi.
Voisitte piristää iltaa duetolla.
-Anteeksi. -Näytän huoneesi, Puri.
-Oli hauska tavata. -Samoin, Puri.
Tämä on hullua.
Pyydän Arturoa hakemaan sinut aamulla.
-Sanon, että sinun piti... -Miksi? En ymmärrä.
Vielä äsken tämä oli turvallisin paikka.
Niin, mutta et voi lähteä juhliin. Et tiedä, millaista se on.
Vieraista puhutaan. He kyselevät sinusta.
Olen tottunut liikkumaan niissä piireissä.
Osaan käyttäytyä.
Hän voisi lainata iltapukua.
Mitä?
Se olisi täydellistä.
Hyvä on. Etsin jotain sopivaa.
Etsin iltapuvun.
Toivottavasti vieraat eivät ole käyneet Veden talossa.
Silloin he olisivat pulassa vaimojensa ja äitiensä keskellä.
Kun sitä ajattelee noin...
-Mitä sait selville... -Mitä rouva täällä tekee?
Luulin, että nukkuisitte.
-Miten saisin unta? -Pää tyynyyn, niin minä teen.
Saat kertoa Marinasta. Olen odottanut eilisestä saakka.
-Mitä hän kertoi? -Ei mitään. En tiedä mitään.
-Miksi kosketat korvaasi? -Leikkaan sen kohta irti.
-Aioit hoitaa asian. -Tein niin. Hän kutsui ystävän,
ja joudun huomenna käymään pesulassa.
Tai kirkossa, sillä...
Mitä esitystä he oikein harjoittelevat?
Kuka tietää.
Sinun pitäisi tietää se.
Keskuudessamme riittää arvoituksia.
-Salaatko minulta jotakin? -Minäkö?
No sinä! Olit aina tarkkanäköinen ja tiesit kaiken, mutta nyt...
Alan käydä vanhaksi.
Hyvää yötä, rouva.
Ei tämä sitä ole.
Hyvää yötä.
Kauniita unia, Héctor.
Ette saa puhua siitä käytävillä.
-Kuulusteluhuone valmiiksi. -Näin myöhään?
Rikoksia ei tehdä vain päivisin.
Hyvä on, herra.
Jos joku vuotaa tietoja lehdistölle,
hänet erotetaan tekijän löytymiseen saakka.
Kuulitte komisariota.
Tuokaa Castaño kuulusteluhuoneeseen.
Teen sen sitten itse.
Herra?
Istuhan alas.
Sinä nautit tästä.
Ottakaa käsiraudat pois, Cabanillas.
Olet halunnut minusta eroon koko ikäsi,
ja nyt ojennan sinulle tilaisuuden.
Mikään ei ole pahempaa asemalle
kuin yksi omistamme murhaajana.
Veden talon rikokset eivät liity minuun.
Kaikki tietävät käynneistäsi siellä.
Olit samassa junassa kuin tappaja
ja ensimmäisenä mökillä hyökkäyksen jälkeen.
-Väitätkö vastaan? -Marina tuli ensin.
Sanotko Marinaa murhaajaksi?
Tiesin, että vain Marina löytäisi murhaajan.
Siksi seurasin häntä.
Mikset auttanut, kun heidän kimppuunsa käytiin?
Olin hukannut heidät.
Oli pimeää ja sumuista. Löysin heidät,
kun kuulin mökistä huutoja.
Tunnusta, Castaño.
Miksi teit sen? Tunnusta.
Miksi hyökkäsit naisten kimppuun?
Jos olisit maannut heidän kanssaan,
ymmärtäisit, miksen tekisi heille pahaa.
-Olet halveksittava mies. -Rauhoitu.
Puhun pelkästä seksistä.
Nautinnon jakamisesta.
Milloin viimeksi harrastit seksiä vaimosi kanssa?
Ole vielä epäkunnioittava, niin saat mädäntyä vankilassa,
olitpa syyllinen tähän tai et.
Viekää hänet selliin.
Herra.
Tämä oli tältä erää tässä.
Sallinette...
Etsivä.
En ole Liljamurhaaja.
Pidä silmällä ihmisiä ympärilläsi.
SATAKIELEN RIKOKSET
Voinko tulla?
-Pukeuduitteko itse? -Kyllä.
Mietin Castañoa. Entä jos hän onkin syytön?
Hän on komea ja charmikas mutta silti rikollinen.
-Älkää murehtiko sitä. -Ei. Mieti asiaa.
Hän on täydellinen syntipukki.
Hän oli Veden talon asiakas ja poliisi.
Seksuaalisten mieltymysten takia häntä voi luulla...
Hän on tappaja.
Ei ole.
Mieti nyt. Kuuntele.
Castaño järjestää juhlat ja kutsuu minut esittämään Margóa.
Mutta...
Olen yhä elossa, koska metsikössä hän aikoi tappaa minut
ja tajusi naamioni pudottua, etten ole Margó.
Tappaja olisi suoristanut naamioni
ja jatkanut eroottista fantasiaansa Margósta.
-Ei hullumpi teoria. -Olen varma siitä.
Ehkä Margó voi kertoa lisää.
Ehkäpä.
Puhutaan hänen kanssaan.
Sitten kuulustelemme Castañoa.
Voinko tulla?
-Toki. -Hyvää huomenta.
Huomenta.
Miksi syödä arkipäiväisesti, kun voi syödä jotain erityistä?
-Saitteko nukuttua? -Onko tämä minulle?
Margó, tiedän, että tämä on vaikeaa,
mutta tarvitsemme tietoja murhaajan nappaamiseksi.
-Hänethän pidätettiin eilen. -Etsivä Castaño on epäilty.
Olen silti varma, että oikea murhaaja on vapaana.
Tarvitsen yksityiskohtia. Uhkailtiinko teitä tyttöjä?
Oliko teillä selvittämättömiä asioita?
Meidän täytyy tietää lisää voidaksemme auttaa teitä.
Minä en tapaillut asiakkaita.
Eivät muutkaan tytöt tehneet niin.
Kuka Emilia-rouva oli?
Hän oli Veden talon omistaja.
Hän keräsi meitä kaduilta ja kasvatti meidät.
Hän teki meistä ainutlaatuisia rakastajia.
Jokaisella oli tietty taito.
Viettelyä, rakkautta,
huijaamista.
Kerrotko tytöistä hieman lisää?
Carmen oli meistä vanhin. Akrobaatti ja käärmenainen.
Hän teki miehet hulluiksi.
Ángela...
Hän oli ihastuttava.
Ja villi sängyssä.
Manoli oli dominoiva.
Julia oli eksoottinen kaunotar.
Hän osasi hoitaa liiketoimia.
Emilia-rouva
oli melkoinen liikenainen.
Raha tuli aina ennen meitä.
Tiedät, että tytöt ja Emilia-rouva ovat poissa.
Ja veljesi...
Mitä veljestäni?
Hän myös.
Héctor, pidä moottori käynnissä.
Seis! Kuka siellä?
Pablo, minä se olen!
Sinä säikäytit.
Samat sanat. Mitä sinä täällä teet?
Auta minua.
-Tulin tapaamaan Castañoa. -Oikein hienoa.
Luulit voivasi vain livahtaa sisään.
En onnistunut. Hihani repesi.
Mitä?
-Vedä. -Mitä?
Menenkö sinne tällaisena?
Niin tietenkin.
Minä...
Te pidätitte Castañon. Väärän konstaapelin.
Mitä?
Todisteet viittaavat häneen. Annoit pidättää hänet.
Mutta huomasin, ettei se sovi
minun sieppaukseeni.
Siksi tulin käymään. Tarvitsen apuasi.
Jos et auta,
-sinulla on jotain salattavaa. -Olipa alhaista.
Autosi reistailu oli epäuskottavaa, ja saavuit viimeisenä.
Hyvä on. Lyhyt käynti,
-enkä jätä teitä kahden. -Voit pitää vahtia.
-Sellit ovat vasemmalla. -Vartuin täällä.
Saat 10 minuuttia.
-Se riittää. -Pidän vahtia tulijoiden varalta.
Tämähän oli hyvä idea.
Tajuatko, että vaarannan työni taas takiasi?
Mitä elämä olisi ilman vaaroja?
Olet dramaattinen.
Viimeinen selli.
Hiljaa!
Olet tarpeeksi älykäs tajutaksesi, että teitte virheen.
Juuri niin.
Tulit auttamaan minua.
Tulin kuulemaan totuuden.
Anna tulla, Castaño.
Minun pitää lähteä, jos joku tulee.
Silloin menetät ainoan tilaisuutesi vapautua.
Haluan savukkeen.
-Nytkö? -Kyllä.
Odota hetki.
-Mitä? -Savukkeesi.
-Mitä? -Anna savukkeesi.
-Savukkeeni? -Et edes polta.
-Miksi? -Anna yksi savuke. Se on tärkeää.
Puhu hiljempaa.
Castaño haluaa yhden.
Castaño?
Savuke Castañolle.
-Älä nyt. -Hyvä on.
-Tässä. -Kiitos.
Parasta nauttia siitä. Ole hyvä.
Kiitos.
Miten vanha tämä on?
Jos haluat pois, sinun pitää kertoa aivan kaikki.
Viimeistelen tutkinnan.
Puhut kuin aito Quiroga.
En tehnyt töitä isäsi vaan isoisäsi kanssa.
Hän opetti minua akatemiassa.
Isoisäni?
Hän oli minulle isähahmo.
Sitten tilanne mutkistui.
Mitä tarkoitat?
Autatko minut pois täältä?
En tiedä, miten se onnistuu.
Missä Margó on?
Luonani. Hän ei ole vaarassa.
Hän on aina vaarassa ja vaarantaa nyt sinutkin.
Kerro sitten, miten ratkaisen tämän jutun.
Veden talossa oli yksi tyttö, jonka henkilöllisyyttä ei tiedetty.
Tutkin häntä.
-Kenestä puhut? -Manolista.
Perhe asuu Meirassa.
Älä mene sinne yksin. Se on vaarallinen paikka.
Hänen siskonsa on ainoa, joka voi auttaa.
Marina!
Kukaan täällä ei ole sitä, miltä näyttää.
Tarkkaile sitä, mitä ympärilläsi tapahtuu.
Marina.
Meidän pitää mennä.
Ei kukaan.
Tule nyt.
-Mitä hän sanoi? -Kukaan ei ole sitä, miltä näyttää.
-Olipa paljastus. -Mitä sinä sait selville?
Arturo tulee. Mennään tänne.
-Eivät he. -Missä he ovat?
Mene tuonne.
-Tuo on komero. -Emme voi muutakaan.
Komisario, hän kuulemma puhui jonkun kanssa.
Miksei minulle ilmoitettu?
Anteeksi. Kuulin siitä vasta äsken.
Mennään.
Tule.
Kiitos.
Onko kaikki hyvin?
-Lähdetään Meiraan. -Mitä?
Ethän vienyt Margón vaatteita pesulaan?
Epäilen, että veljeni suojelee jotakuta.
Tuo on vakava syytös.
Saiko hän ylennyksen vaitioloa vastaan?
Te ja veljenne olette poliisisukua.
-Arturossa ei ole mitään... -Ei anneta tämän sokaista.
Miksi mietitte sitä nyt?
Meidän täytyy epäillä kaikkia, kuten Castaño sanoi.
Hän tarkoitti jotakuta tiettyä, joka voi olla kuka tahansa.
-Tämä on kuin suunniteltua. -Niin.
Kengätkin sopivat minulle.
Ne ovat hieman nuhjuiset.
Eivätkä kovin mukavat.
Se on varmaan tuo.
Muista, että Manoli oli lapsuudenystävä ja sinä olet enoni.
Päivää. Etsimme Manolin vanhempia.
Paco!
Päivää.
Mitä te täällä teette?
Olen Paquita. Tämä on enoni Bartolo.
Asuimme täällä vuosia sitten.
Tunsin Manolin lapsena.
En muista sinua.
Enkä muista häntäkään.
Palataan sopivampana...
Etsimme sitä, joka on vastuussa Manolin kuolemasta.
Tarvitsemme apuanne.
Täältä ette löydä apua.
Tiedän, että suhteenne oli vaikea, mutta kuolema...
-Kuka luulet olevasi? -Hetkinen...
Manoli sai ansionsa mukaan.
Hän tahrasi sukunimemme rikkaiden ilotalon hommissa.
-Ei... -Tapa se.
Mitä?
Kuulit kyllä. Taita siltä niskat nurin.
En voi tehdä sitä, neiti.
Täkäläinen kaveri olisi puraissut kanalta pään irti.
Kuka pentele sinä olet? Miksi tulit tänne?
Haluamme vain löytää Manolin murhaajan. Se on totuus.
Lampsikaa tiehenne täältä.
-Alkakaa painua! -Mennään.
Olimme päästä hengestämme.
Emme voi käydä vaarallisissa paikoissa.
Emme voi kulkea kuin valloittajat ikään.
Nyt on kyse murhaajasta,
-jonka ympärillä kaikki on vaarallista. -Seuratkaa minua.
-Mitä? -En tiedä.
Odota tässä.
Ota tämä.
Olen Rai, Manolin sisko.
Sain kirjeen pari päivää ennen kuin hän kuoli.
Vain minä pidin häneen yhteyttä. Tapasit isämme.
Haluan oikeutta.
"Rakas Rai, tulen hakemaan sinut.
"Selvitin tärkeän asiakkaan nimen,
"ja kiristän häneltä rahaa,
"jolla aloitamme uuden elämän."
Hän ei ansainnut kuolemaa.
Kiitos, Rai.
-Varokaa päätänne. -Tule.
Mies tappoi hänet kiristyksen takia.
Saimme muutakin.
Uusi vihje.
MANOLI CORTAI TOLEDO-KATU 75
Olit taitava poliisi toisessa elämässä.
-Harmi, etten muista mitään. -Tule.
Varokaa. Täällä voi olla joku.
Sanotaan, että eksyimme.
-Katso. -Manolilla oli asuintoveri.
Löytyisipä valokuva.
"Hän itki sylissäni mustissaan.
"Tunsin hänen pulssinsa.
"Kastanjanruskeat kiharat peittivät hänen kaulansa.
"Hän värisi pelosta ja rakkaudesta."
Voi taivas.
Héctor, tule katsomaan.
Taivaan vallat.
Onpa sotku.
Katsokaa tätä.
Tuo näyttää jalanjäljeltä. Joku astui verilammikkoon.
Odota.
Näettekö, miltä se näyttää?
-Naisen kengänjälki. -Astukaa siihen.
Margó!
Margó oli täällä sinä päivänä, kun Manoli tapettiin!
Hän valehteli.
Taivaan vallat.
-Markiisitar. -Olemme pulassa.
Saa nähdä.
Hei!
Tervetuloa!
Mukavaa nähdä teitä.
Tervetuloa. Iltaa.
-Hyvää iltaa. -Päivää.
-Iltaa. -Onnitteluni, markiisitar.
Äiti.
-Marina Quiroga. -Miten sinä...
Näytät erilaiselta.
Hän on rooliasussa.
-Niinkö? -Kyllä.
Missä Puri on?
-Aivan niin. Missä hän on? -Missä?
Nautitko esiintymisestä?
Siitä on hyötyä tällaisissa tilanteissa.
Suokaa anteeksi. Käyn etsimässä Purin.
Marina.
Käske hänen vaihtaa vaatteita.
Tietenkin.
Teidän pitää vaihtaa vaatteet.
Olemme töissä, emme oopperatalossa.
Tuolla hän on.
Hänen seurassaan on Roberto Louzán López de Zúñiga.
-Puri. Suokaa anteeksi. -Marina.
Anna minä...
-Miksi sinulla on vaatteeni? -Sotomayorin herttua.
-Marina-neiti. Pitkästä aikaa. -Ja vain hetken.
-Voimmeko jutella, Puri? -Nautin...
Kävimme Toledo-katu 75:ssä.
-Nyt on aika... -Suokaa anteeksi.
Käyn puuteroimassa nenäni.
-Marina... -Mar...
Muistatko viimevuotiset juhlat?
-Puhutaan myöhemmin. -Marina.
Suokaa anteeksi.
Väistäkää.
-Varokaa. -Suokaa anteeksi.
Päästäkää ohi.
-Anteeksi. -Suokaa anteeksi.
Anteeksi!
Paikoillanne! Täällä on poliisi!
Ryysyläisellä on ase!
Irti minusta!
Mikä ihmeen esitys tämä on? Missä Marina on?
Päästäkää irti!
-Onpa kaunista. -Kylläpä on kaunista.
Margó, tuolla on Margó!
Keittiöön!
Ihanaa!
Margó, älä tee mitään hölmöä.
Laske ase, tai tapan hänet.
Hyvä on.
Katso.
Noin.
Antakaa minun mennä, niin hän selviää.
Sinulle ei tapahdu mitään, jos kerrot, miksi pakenet.
Olitko sekaantunut Manolin murhaan?
Yritämme vain auttaa.
Todistimme olevamme puolellasi.
Miksi valehtelit? Miksi olit siellä?
Luota meihin.
Olemme ainoat auttajasi.
Margó.
Tapoin elämäni rakkauden.
Manoli ja minä rakastimme toisiamme.
Salaa.
Manoli halusi olla vapaa.
Amerikassa kaikki oli mahdollista.
En tiedä, ketä hän yritti kiristää.
Hän sai asiakkaan nimen selville
ja pyysi vaitiolostaan rahaa.
He sopivat tapaamisen seitsemäksi kotiimme.
Odotin ulkona penkillä
hänen merkkiään.
Se olisi tarkoittanut, että jokin on vinossa
ja että hän tarvitsee apua.
Mutta en mennyt, koska...
Emilia-rouva löysi minut pakkaamasta.
Kun pääsin kotiin,
Manoli makasi lattialla
verilammikossa.
Minä tapoin hänet.
Jätin hänet yksin.
Se oli minun syytäni. Tapoin hänet.
Rakkaani.
Ei hätää. Sinulle ei tapahdu mitään.
Huolehdin kaikesta.
Hänen kannattaa karttaa poliiseja.
Hoidan asian.
Minua osui niin kovaa, että putosin portaista.
Helmikaulakoruni revittiin minulta.
Se oli kreivitär Fefiñanes. Kirjoita se muistiin.
Tunnustan syyllisyyteni. Pidättäkää minut.
Nti Quiroga.
Lopeta tuon hokeminen, tai pidätän sinut.
Tee niin.
Tiedät, että mielikuvitukseni laukkaa.
Voit sanoa, että löysit syypään.
Ja aja poliisit ulos talostani.
Äitiä ei saa häiritä enempää.
Hyvä on.
Näin.
Kerron kollegoilleni. Odota ensimmäisessä autossa.
Pablo!
Lähdetään jo.
JAKSO 6: VIIMEINEN TYTTÖ
Tekstitys: Kati Karvonen
Luova tarkastaja Pirkka Valkama