SOUKROMÝ PŘÍPAD
O čem to mluvíš?
Liliový vrah.
Má na těle vyrytou lilii.
Jak je to možné?
Vraždí už přes 30 let.
Margó, musíš nám říct všechno, co si o tom případu pamatuješ.
Kdo je tahle žena?
Sonia Ramosová.
Pracovala s námi v Domě vody.
Tehdy jsem byla ještě dítě.
Dům byl v Ourense a k vraždě se přiznal jeden místní muž.
Zavřeli ho do blázince.
Potom nás odtamtud odvezli.
Prý ji brutálně ubodal.
Podíváme se, jestli ten obrázek odpovídá otcově knize.
To by mohlo spojit ten starý případ s novým.
Vida.
Váš otec v té době pracoval v Ourense.
Ramírez taky.
Inspektor Ramírez.
Sonia Ramosová. Jak jste nám mohl ten případ celou tu dobu zatajovat?
Marino?
Co o ní víte?
Odkud znáš to jméno?
Proč jste nám to neřekl?
Nevím, o čem to mluvíš.
Byla první obětí liliového vraha.
Před třiceti lety.
Fotku toho zločinu jsme našli mezi otcovými knihami.
Na hrudi má vyřezanou lilii.
-Kde jsi? -Doma.
-Hned tam budu. -Ne.
Jedeme do Ourense.
Počkej!
Sejdeme se za 20 minut na křižovatce Santa María.
Cože, ty s námi nejedeš?
Tvůj bratr slaví narozeniny.
Když tu ani jeden z nás nebude, bude si myslet, že pořád pátráme.
Ale v Ourense najdeme všechny odpovědi.
Kdo ví...
Možná budu užitečnější doma.
Opravdu mluvím s Héctorem Hugem?
A já mluvím se slečnou Quirogovou?
Dobře.
Buďte opatrní.
Zavolám ti, až něco zjistíme.
Budu čekat.
O její smrti jsem samozřejmě věděl.
Ale nevěděl jsem o té lilii.
Jak jste to mohl nevědět?
Nebyl jsem zapojen do vyšetřování.
Tvůj otec chtěl, aby byl případ přísně tajný.
Kdo byl ten mladý muž, který se k tomu přiznal?
Jak to všechno víš?
Jsme tu, abychom si promluvili o případu.
Chlapec, který spáchal ten zločin,
pracoval s námi na stanici.
Řemeslník. Občas přišel něco spravit.
Jmenoval se Santiago Melero.
Chtěl být policistou.
Ale byl... trochu pomalý.
Tvůj otec ho měl velmi rád.
Naučil ho číst a psát.
Proto byl ten případ pro něj obzvlášť obtížný.
Neposlali ho do vězení, ale do psychiatrické léčebny.
Říkáte, že můj otec jednal nečestně?
Tvůj otec byl člověk.
Nikdy by ti nedovolil pokračovat ve vyšetřování,
které pro něj bylo tak citlivé.
Co tedy navrhujete?
Abyste tu zůstali.
-Já pojedu do Ourense. -Beru to, že je to rozkaz.
Rozumíte správně, inspektore.
Nečekejte, že to teď vzdám.
Je na vás, zda pojedeme do Ourense bez vás,
nebo pojedeme spolu, aby nám nic neuniklo.
Co říkáte, pane inspektore?
Nevím, proč se sem rodiče nikdy nevrátili.
Já byla v Ourense naposledy v šesti letech.
Ty zákusky vypadají báječně.
Opravdu, Lourditas.
Výtečně. Ještě tenhle stůl.
Raz, dva, tři, čtyři.
Ale my nejsme čtyři.
Héctore, nejsme čtyři.
Jde o to...
Marina ke stolu nepřijde.
Cože?
Slečna se necítí dobře.
Nechá si ujít narozeniny svého bratra?
Strašně ji bolí hlava.
-Půjdu se na ni podívat. -Ne!
Je lepší nechat ji odpočívat.
Možná přijde později na dort.
Půjdu se převléknout.
Bože, proč trápíš mou holčičku bolestí hlavy?
Héctore!
Marino.
Není tu.
Co jsi tam dělal?
Připravuji Marině alibi.
Musím s ní mluvit.
-Na něco jsem si vzpomněla. -Ano?
Sonia Ramosová měla syna.
Byly mu jen tři roky, ale byl svědkem zločinu.
Pokud se případ týkal nezletilého, musí být dokonale archivován.
Kde?
To je otázka.
Nechte to na mně.
Dávej pozor, spadneš!
Uvidíme se později.
Dávej pozor!
ALFONSO QUIROGA - KOMISAŘ
-Vyhrál jsem! -Podváděl jsi!
Dobře, slečno.
Proč vás zatkli tentokrát?
JMÉNO MATKY: SONIA
Kdo je to?
Případy nejsou na hraní.
Kdo byl ten kluk, tati?
Vsadím se, že jeho rodiče zemřeli.
Nikdy se nebojíš, že ti ublíží?
Nikdy.
A když se někdy bojím, otevřu zásuvku
a všechen strach mě přejde, když vás vidím.
Podívej, to jsme my!
To jsem já a tady jsme oba. Koukni.
Ale já nechci, aby se ti něco stalo.
Všichni jednou umřeme, Marino.
Kdo chce jít do laboratoře?
Já!
Ty nechceš?
-Zase vyhraju! -Ne!
Hned se vrátím.
Zůstaňte tady.
Marino, kam jdeš?
Právě nám řekl, ať tu zůstaneme.
Jasně.
Jela jsem sem, abych seděla v autě.
Tohle není naše stanice.
Nemůžeme se tu chovat jako doma.
-Už to nevydržím. -Ne. Marino!
Budeš...
Tady!
-Dobrej. -Dobrý den.
Jak vám mohu pomoci?
Jsem detektiv Pablo Zarco.
Hledáme inspektora Ramíreze.
Právě šel za komisařem.
Děkuji.
Počkej tady, prosím.
Jistě.
Prosím, počkej. Děkuji.
Vidíš, jak to bylo snadné?
Mít ten odznak, dokázala bych divy.
O tom nepochybuji.
Když nám Ramírez řekl, ať počkáme venku, asi nás dovnitř nepustí.
Tak na co čekáme?
Dobrá otázka. Marino, ne!
Marino!
Dobrý den.
Děkuji, že jste mě doprovodil, inspektore. Jsem tak nervózní...
Dobré odpoledne.
Za bílého dne mi ukradli kabelku!
Budu mít potíže, že jsem neuposlechl rozkaz nadřízeného.
Tady to bylo.
TECHNICKÝ TAJEMNÍK
-Co? -Kancelář mého otce.
Ne...
Marino, ať tě to ani nenapadne.
Marino, prosím, ne!
Prosím, nedělej to!
Nemůžeme otevřít ty dveře.
Tady nemůžeme být. Marino!
Marino, posloucháš mě?
Posloucháš mě?
Ne, neposlouchá.
Marino, co proboha hledáš?
Ještě nevím.
No výborně. Ona neví.
Někdy cítíš věci...
Věci?
Když jim věnuješ pozornost,
život ti může dát...
Vida!
...mnohem víc, než jsi čekal.
Co je to?
To jsem já a můj bratr.
Podívej se.
Kdo je ten chlapec?
Damián Ramos.
SVĚDEK BRUTÁLNÍ VRAŽDY
To je syn Soni Ramosové.
Nic neříkejte.
Nemohli jste najít záchod.
Co tady děláš?
-Co hledáte? -Vás, pane inspektore.
Jasně. V té krabičce?
Nechte těch hloupostí a vypadněte z téhle kanceláře.
No tak.
Konečně najdeme vraha.
A dostanete důtku, Zarco.
-Ne, prosím. -Ale ano.
Zatímco jste si neoprávněně prohlíželi stanici,
přesvědčil jsem komisaře,
aby nám dal příkaz k návštěvě léčebny.
Výborně!
Škoda, že teď tam nemůžeme.
Jak to myslíte?
Je to dost odlehlé místo.
Vede tam jen jedna cesta,
ale po té se teď nedá jet.
Za bouřky tam popadaly stromy.
Takže pacienti jsou tam izolováni?
-Zdá se, že ano. -A v případě nouze?
Pokud k tomu dojde,
je tu žena, která je odveze na člunu.
Půjdeme za ní.
Nesmysl.
To nebylo v plánu.
Ramírezi, improvizace je součástí práce policisty.
Vidíš, to mě naučil Castaño.
Ano? A co tě ještě naučil?
-Tohle se mi vůbec nelíbí. -Co se děje?
Něco nám zatajuje.
Ne všichni policisté s tebou rádi spolupracují.
To je jedno. Nejdřív nechtěl, abychom sem jeli,
pak nás nechal před stanicí
a teď nás nechce na lodi.
Proč nám neřekl, že Sonia Ramosová měla syna?
Dobře.
-Co když to nevěděl? -Jak to mohl nevědět?
Ramírez byl v každém případu otcova pravá ruka.
Nevěřím, že neměl přístup ke všemu.
Proč tak dlouho mluví s tou ženskou?
Ten muž je věrný tvému otci.
Z nějakého důvodu nechtěl, aby se v tom případu někdo hrabal.
Já nevím.
-Něco tady nehraje. -Marino, Zarco, jedeme.
Pojď.
Všímej si každého detailu, jak by to dělal Héctor.
ARCHIV DĚTSKÝCH PŘÍPADŮ
1920 - DĚTSKÉ PŘÍPADY
OURENSE DĚTSKÉ PŘÍPADY - DŮVĚRNÉ
Vida!
Překvapení!
Pan Arturo.
Všechno nejlepší k narozeninám!
Všechno nejlepší.
Přísahám, že jsem zapomněl...
-Zapomněls, že je 23. listopadu? -Ano.
Máš narozeniny, drahoušku. Čas utíká všem.
Sfoukni svíčky a něco si přej.
Báječně!
Všechno nejlepší.
Všechno nejlepší, pane.
Šumivé víno nás osvěží!
Kde je Marina?
Není jí dobře, bolí ji hlava.
Ještě se nezotavila
a pořád se přetěžuje, takže není divu.
Promiňte, musím jít na záchod.
Jistě.
Prosím, nikomu to neříkejte.
Kde je Marina?
Pořád vede to svoje vyšetřování?
Héctore, jestli ji opravdu chceš chránit, řekni mi, kde je.
-Šla pryč. -To vidím.
Kam šla?
Héctore, neuvědomuješ si, v jakém je nebezpečí?
Nevíš, kdo jsou teď podezřelí.
No tak, Héctore!
Prosím tě, Héctore.
Kam šla?
Do Ourense, vyšetřovat 30 let starý případ.
Oběť měla na hrudi vyřezanou lilii.
Ourense?
Nebojte se. Jela s inspektorem Zarcem
a s Ramírezem.
S Ramírezem?
Prosím řekni matce, že nebudu na oslavě.
Potřebuju připravit knihovnu na řízení pátrací akce.
Hned to bude.
Jsme tady.
Je to tamhle.
PSYCHIATRICKÁ LÉČEBNA
Říkal jsem, že to není dobrý nápad.
Pojďme.
Jak vidíme,
všechny příznaky odpovídají naší předchozí teorii.
Pacient musí pokračovat v léčbě, kterou jsme předepsali.
Ano?
Pane, přišli za vámi nějací páni a dáma.
S dovolením.
Pane inspektore, dlouho jsme se neviděli.
Pokud si dobře vzpomínám...
Přišel jsem s dcerou pana Alfonsa Quirogy.
Těší mě.
Jak mohu pomoci?
Santiago Melero byl duševně slabý.
Promiňte, to je nevhodné a také nepřesné.
Zajímá mě jeho diagnóza.
A proč říkáte, že byl?
Je to nový policejní trik?
Poslat na výslech hezkou sekretářku?
Mohl byste odpovědět na otázku?
Všechno má svůj čas, slečno.
Santiago Melero je případ extrémního schizoidního šílenství
se solipsistickým chováním. Neprojevuje žádné emoce,
kognitivní kapacita byla nulová
a měl sklon k sebepoškozování.
Dokonce přišel o prst na ruce.
Vyhovuje vám to, slečno?
Nebo mám mluvit jinak, abyste mi rozuměla?
Obsedantní, emocionální samota, nedostatek empatie...
Spíš než schizofrenie nebo šílenství
to vypadá na autismus, jak ho popsal Leo Kanner. Znáte ho?
Nebo mám mluvit jinak, abyste mi rozuměl?
Ženy by neměly číst o věcech, kterým nerozumějí.
Jistě, ale muž s kanceláří plnou diplomů by měl.
Je to tamhle.
Tam je Santiago Melero.
Je mrtvý.
Mrtvý?
Jak to? On je mrtvý?
Pacient zemřel asi před rokem.
Ale to není možné.
Obávám se, že je, slečno.
Zúčastnil jsem se jeho pohřbu. Byl jsem tam jediný.
Neměl příbuzné ani přátele.
Ten muž dál vraždil ženy...
Nesmíte sdílet podrobnosti o případu.
Dobře. Myslím, že to je všechno, co jsme potřebovali vědět.
Mockrát vám děkuji za vaši laskavost.
-Už vás nebudeme zdržovat. -Bylo mi potěšením, inspektore.
Měli bychom jet domů.
-Marino, jdeme. -Co?
-Jdeme. -Už? Ale...
No tak.
Neměli jsme odejít tak brzo.
Marino, buď si tvrdohlavá, jak chceš,
ale naše vyšetřování v Ourense skončilo.
Co když nám ten muž lhal?
Co když Santiago Melero nezemřel, ale utekl?
Marino, prosím, nezačínej se svými šílenými teoriemi!
Vidím Santiaga Melera každý den.
V noci ho vidím chodit naboso.
Chodit?
S ostatními.
Každý z nich nese zapálenou svíčku.
Jasně. A v čele jde smrtelník
s křížem a nádobou svěcené vody.
Prosím vás. Ta žena je šílená.
Mluví o Svaté společnosti.
Neříkej mi, že...
Věříš všem těm...
Necítíte vůni vosku ve vzduchu?
Měšťáci.
Ničemu nerozumíte.
Mohla byste nás zavézt ke hřbitovu?
Sakra, cože?
K tomu na druhé straně. Mohla byste?
Neodjedu, dokud se nepřesvědčím, zda je Santiago Melero naživu.
Santiago je mrtvý.
On není liliový vrah.
Tak kdo to je?
Dal jsem rozkaz před hodinou!
Nemohou ji v Ourense najít!
Pročesejte celou provincii.
Přinesl jsem vám whisky a kávu.
Uvědomuješ si, cos způsobil?
Sbal jí věci, dnes večer odjíždíme.
Hned to bude. S dovolením.
-Roso. -Co se děje?
Jeď domů a počkej tam na mě.
Cože? Děsíš mě. Co se děje?
Něco nečekaného. Musím se s tím vypořádat.
Bude to dlouhá noc.
-Ale... -Neboj se, všechno je v pořádku.
-Matko, doprovodíš ji? -Jistě.
Auto už čeká.
Tak pojď.
Co se stalo?
Vyšetřování se zkomplikovalo.
Musím se ujistit, že budeš v bezpečí.
Odjíždíme.
Máš, co jsem chtěla?
Počkám na tebe u zadních dveří.
Héctor ti přinese věci.
Rosa je v autě, synu.
Takhle to nejde dál.
Vím, že to teď máš těžké,
ale musíš si dovolit být šťastný.
Musím jít.
Musím něco vyřídit na stanici. Brzo se vrátím.
Myslím, že teď není vhodná doba.
Nic neudělám, matko.
Slibuju.
Dobře.
Hned se vrátím.
Měli bychom se rozdělit.
Jsi si jistá?
Jsem si jistá, že v tom hrobě je odpověď na všechno.
Santiago Melero.
Nepřibližujte se!
Cože?
Od začátku nás zdržujete. Nepřibližujte se!
Co se stalo?
-Co se děje? -Našli jsme ten hrob.
Jsi v pořádku?
Vyřešíme to. Slibuju.
Máme štěstí.
Nedávno pršelo a země je měkčí.
Nebude těžké kopat.
Nevěděl jsem, že jste předtím byl hrobníkem.
Strýček měl pohřební ústav.
Ale radši jsem mrtvoly vyšetřoval, než je pohřbíval.
Jistě.
Podíváme se, kolik má ten mrtvý prstů.
Prosím?
Jestli je to Santiago Melero, má na jedné ruce čtyři prsty.
Ischias.
Chlapče, budeš muset kopat ty.
Já? Jsem snad nějaký mezek?
Marina dokonale zvládne všechno, co zvládne muž.
-Mohla bych. -Dobře.
Prosím, inspektore.
Chovejte se slušně. Měl byste se stydět.
Ženy a jejich polovičatá emancipace.
No tak, budeme se střídat.
Můžu ti pomoct, než začne pršet?
Ne.
Rakev. Narazil jsem na rakev.
-Vytáhněte ho. -Cože?
Vytáhněte ho, rychle.
Ne. Sám ho tahat nebudu.
Dáme ho sem.
Opatrně.
Zarco, kolik má prstů na té ruce?
Pět.
A na druhé?
Čtyři.
Takže není pochyb.
Santiago Melero nemůže být současný vrah.
Počkejte.
Co je tohle?
Ten muž má podříznutý krk.
Byl zavražděn?
Lilie.
To není možné.
Mysli, Marino.
Musíš se dívat pod povrch.
Dobře.
Sonia Ramosová, žena z Domu vody,
zavražděná před 30 lety, měla na hrudi vyřezanou lilii.
Pachatelem té vraždy byl Melero.
Přistihli ho při činu.
Ale o 30 let později další vrah
napadá ženy z Domu vody.
A Santiaga Melera, který před rokem zemřel jako první.
Ty ženy byly zabity po něm. Ale proč?
Proč?
Alastor, démon pomsty.
Kdo by chtěl pomstít smrt Soni Ramosové?
A hlavně, kdo by byl schopen čekat 30 let,
než vykoná pomstu?
Její syn!
Liliový vrah je syn Soni Ramosové.
Co je?
Jen jsem doufal, že se mýlím.
Copak toho chlapce nepoznáváš?
Arturo.
Viděla vás moje matka?
Nebojte se, nechal jsem ji v jejím pokoji.
Pane, ozvala se vám slečna Marina?
Jedeme!
Pane...
Buďte opatrný.
Marino, zpomal. Zabiješ nás.
Neměl jsem tě nechat řídit.
Zastav.
Nemáme čas.
V kastlíku najdeš nový pas a peníze.
Bojíš se?
Není se čeho bát.
A kde přesně mě vysadíš?
Na hranici.
CESTOVNÍ PAS - ŠPANĚLSKO
Co je tohle?
Někdo ti musí pomoci ze země.
Kde je můj pas?
Na všechno dojde.
SVĚDEK BRUTÁLNÍ VRAŽDY
NÁSILNÁ SMRT SE ZNAMENÍM NA HRUDI
SVĚDEK VRAŽDY SVÉ MATKY, SONI RAMOSOVÉ
Margó!
Héctore!
Marino, dceruško!
Marino! Jsem tady!
Mami! Kde je Margó?
-Kde je má kamarádka? -Odjela s tvým bratrem.
-Co se děje? -Kam jeli?
Co se děje? Děsíš mě!
Proč jsi mi nikdy neřekla, že můj bratr je adoptovaný?
Marino, proboha. Řekni mi, co se děje.
-Mami. -Řekni mi to.
Arturo...
-Arturo... -Je liliový vrah.
-Ne! -Mami!
Mami!
Mami, poslouchej.
Podívej se na mě.
Žena je v nebezpečí a my jí musíme pomoct.
Podívej se na mě, prosím!
Mami, můj bratr, Arturo,
každý rok na své narozeniny někam jezdí.
Kam jezdí?
Jezdí do kláštera San Lourenzo de Carboeiro.
Protože tam je pohřbena jeho matka.
Kostel? Co tady děláme?
Něco musím udělat.
Tak jsme se nedohodli.
Sklapni.
Jdeme.
Vědělas, že tady pohřbívali chudé?
Pusť mě!
Samozřejmě že ne uvnitř, ale tady!
V hromadných hrobech.
Těla vyhozená jako odpadky.
Lidi jako moje matka!
Ne...
Asunción není...
Kdo mluví o Asunción?
Má matka byla Sonia Ramosová.
Ty a tvé kamarádky jste ji nechaly zemřít.
A teď se jí omluvíš.
Pros za odpuštění!
Odpusť!
Pusť mě a nikomu to neřeknu.
-Přísahám. -Nikomu to neřekneš?
-Přísahám. -Jako když byla moje matka zabita?
Ne.
Žádná z těch mrch, které jsem zabil,
neřvala ani zdaleka tak jako ona tu noc.
Vím to, protože jsem tam byl.
Viděl jsem všechno.
Jak jste ho s ní mohly nechat o samotě?
To není pravda.
Nic jsem nevěděla.
Lžeš.
Zaplatil vám.
Zaplatil vám, aby ji mohl zabít.
Byl jsem dítě a ona byla bezbranná žena.
Copak to nechápeš?
Byla jsem taky dítě.
Starala jsem se o tebe!
Byla jsi jako ostatní.
Nic jsi neudělala. Nic!
Nechala jsi mě samotného.
Je konec.
Arturo!
Arturo, nech ji!
Ještě krok, a zabiju ji!
Nikdo tě nezastřelí! Nikdo!
Neubližuj jí.
Složte zbraně!
Prosím...
Arturo, chci si jen promluvit.
„Vždy chraňte nevinné,“ pamatuješ?
To nás učil táta.
Přál bych si, aby to udělal.
Proč to říkáš?
Zpátky!
Ty to nevíš, Marino.
Nic nevíš.
Dovol mi, abych ti pomohla.
Pusť Margó. Ještě není pozdě.
Není pozdě?
Není pozdě na spravedlnost, Marino.
To jediné ještě můžu udělat.
-Zpátky! -Arturo!
Zpátky!
Nemáš ani ponětí, Marino,
jaké to je, být na světě úplně sám.
-Prosím. -Když tvou matku zabijou jako psa.
Co bys dělala, Marino?
Co bys dělala?
Odpověz! Co bys dělala?
Arturo.
Arturo, chápu bolest, kterou cítíš, ale tohle není...
Nic nechápeš, Marino.
Všechny ty ženy věděly, že jí vyhrožuje,
a nechaly ho, aby ji zabil. A táta taky.
Ne, tak to určitě nebylo.
Tvůj otec mohl mou matku zachránit. A neudělal to.
Arturo, dobře víš, že táta by nic takového neudělal.
Proč myslíš, že si mě vzal za vlastního?
Protože mě miloval?
Prosím...
Udělal to, aby zmírnil svou vinu.
Ale samozřejmě, že tě miloval, Arturo.
Táta tě velmi miloval.
A já taky. Moc tě miluju.
Bez tebe bych nebyla stejná.
Pamatuješ, jak jsi mě za bouřky objímal?
A jak jsme si hráli na policii a lupiče?
Marino, tohle není tvůj vysněný svět.
Tohle není hra. Je to skutečný život.
Prosím, poslouchej mě.
Budeš mít dítě.
Musím to ukončit.
Ne!
Marino!
Ramírezi! Ne!
Arturo!
Arturo, nehýbej se.
Podívej se na mě!
To nic. Budeš v pořádku.
Klid.
Lež klidně. Dívej se na mě.
Úžasná Quirogová konečně vyřešila záhadu.
Co to povídáš?
Takhle přece končí detektivky.
Ne.
Ne. Padouch nemůže zemřít.
Padouch musí před soud. To nás učil táta, pamatuješ?
Táta nebyl takový, jak si myslíš.
To nic, Arturo.
Arturo!
Arturo.
Arturo!
Ne!
Vidím, že tě pustili.
Díky vaší skvělé práci, slečno Quirogová.
Doufám, že po tom všem to nehodláte vzdát.
Tenhle život není pro nás, že, Héctore?
To je pravda.
Sáhl sis na ucho.
SOUKROMÁ ZÁLEŽITOST 8. DÍL: RODINNÉ TAJEMSTVÍ
Překlad titulků: Vít Bezdíček
Kreativní dohled Jakub Ženíšek