YKSITYISIÄ ASIOITA
Kenestä puhut?
Liljamurhaaja.
Lilja rinnassa.
Miten tämä on mahdollista?
Tappaja on toiminut yli 30 vuotta.
Margó, kerro kaikki, mitä muistat tapauksesta.
Kuka hän on?
Sonia Ramos.
Hän oli töissä Veden talossa.
Olin silloin vasta lapsi.
Veden talo oli Ourensessa, ja paikallinen mies tunnusti murhan.
Mies joutui mielisairaalaan.
Sen jälkeen meidät siirrettiin.
Sonia puukotettiin raa'asti.
Tarkistetaan, sopiiko taiteilijan piirros isäni kirjaan.
Se liittäisi vanhan jutun uusiin.
Voilà.
Isänne työskenteli siihen aikaan Ourensessa.
Ramírez myös.
Etsivä Ramírez.
Sonia Ramos. Miksi salasitte hänen tapauksensa?
Marina?
Mitä tiedätte hänestä?
Mistä ihmeestä sait sen nimen?
Miksette kertonut siitä?
En tiedä, mistä puhut.
Hän oli Liljamurhaajan ensimmäinen uhri
30 vuotta sitten.
Löysimme kuvan rikoksesta isäni kirjoista.
Uhrin rinnassa on lilja.
-Missä olet? -Kotona.
-Tulen sinne. -Ei.
Lähdemme Ourenseen.
Odottakaa.
Tavataan 20 minuutin päästä Santa Marían risteyksessä.
Miten niin et tule?
On veljenne syntymäpäivä.
Jos kumpikaan meistä ei ole paikalla, hän luulee, että jatkamme tutkimuksia.
Mutta Ourensesta löytyy vastauksia.
Kuka tietää...
Ehkä voin auttaa kotoa käsin.
Puhunko Héctor Hugon kanssa?
Puhunko neiti Quirogan kanssa?
Hyvä on.
Pitäkää varanne.
Soitan, kun löydämme jotain.
Minä odotan.
Totta kai tiesin tapauksesta.
Mutta en tiennyt liljasta.
Miten se on mahdollista?
En ollut tutkimuksessa mukana.
Isäsi halusi pitää jutun salaisena.
Kuka murhan tunnustanut mies oli?
Mistä te sen tiedätte?
Tulimme puhumaan jutusta.
Rikoksen tunnustanut poika
oli poliisiasemalla silloin töissä.
Hän oli kirvesmies, joka teki asemalle pikku hommia.
Nimi oli Santiago Melero.
Hän halusi poliisiksi.
Mutta hän oli hieman hidasjärkinen.
Isäsi piti hänestä ja opetti
häntä lukemaan ja kirjoittamaan.
Sen takia tapaus oli isällesi vaikea.
Poika määrättiin mielisairaalaan.
Toimiko isäni epärehellisesti?
Isäsi oli ihminen.
Hän ei olisi antanut teidän jatkaa tätä tutkimusta,
joka oli hänelle vaikea.
Mitä ehdotatte?
Että jäätte tänne.
-Minä lähden Ourenseen. -Tuo lienee käsky.
Ymmärrät oikein, etsivä.
En anna periksi.
Päättäkää, toimimmeko me siellä omin päin
vai menemmekö yhdessä, jotta huomaamme kaiken.
Miten on, etsivä?
Mikseivät vanhempani palanneet tänne?
Olin kuusi, kun kävin viimeksi Ourensessa.
Kakut näyttävät upeilta.
Todella erinomaista, Lourditas.
Hienoa. Katsotaanpa tätä pöytää.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Meitä ei ole neljä.
Asia on niin,
ettei Marina-neiti tulekaan.
Mitä?
Hän on huonovointinen.
Jättääkö hän väliin veljensä syntymäpäivän?
Hänellä on kova päänsärky.
-Käyn katsomassa. -Älkää.
Annetaan hänen levätä,
niin hän jaksaa ehkä myöhemmin tulla syömään kakkua.
Viimeistelen asuni.
Miksi sinun piti sairastua tänään, tyttöni?
Héctor!
Marina.
Hän ei ole täällä.
Mitä sinä teet?
Valmistelen Marinan alibia.
Haluan puhua hänelle.
-Muistin jotain. -Niinkö?
Sonia Ramosilla oli poika.
Poika oli vasta kolmevuotias. Hän näki teon.
Jos juttuun liittyy alaikäinen, se on varmasti arkistoitu.
Minne?
Hyvä kysymys.
Minä hoidan asian.
Varo, sinä kaadut!
Nähdään myöhemmin.
Varo, tyttö!
ALFONSO QUIROGA KOMISARIO
-Minä voitin! -Huijasit!
Hyvä on, neiti.
Miksi teidät pidätettiin?
ÄIDIN NIMI: SONIA
Kuka tuo on?
Älkää leikkikö papereillani.
Kuka tuo poika oli, isä?
Hänen vanhempansa kai kuolivat.
Etkö pelkää omasta puolestasi?
En koskaan.
Ja jos pelkään, avaan tämän laatikon
ja lakkaan pelkäämästä, kun näen teidät.
Tuossa olemme me.
Minä ja me molemmat. Katso.
Sinulle ei saa sattua mitään.
Me kaikki kuolemme joskus, Marina.
Kuka haluaa laboratorioon?
Minä!
Etkö sinä halua?
-Voitan taas! -Et!
Palaan kohta.
Pysykää tässä.
Minne sinä menet?
Hän käski odottaa.
Niinpä.
Tulin istumaan autossa.
Tämä ei ole asemamme.
Emme saa kuljeskella täällä.
-En jaksa odottaa. -Älä.
Sinä menet...
Täällä näin.
-Päivää. -No päivää.
Kuinka voin auttaa?
Päivää. Olen etsivä Pablo Zarco.
Etsimme etsivä Ramírezia.
Hän tuli komisariota tapaamaan.
Kiitos.
Odottakaa siinä.
Totta kai.
Odota tässä, ole hyvä.
Sehän oli helppoa.
Virkamerkillä siirtäisin vuoria.
Uskon sen.
Emme pääse sisään, jos Ramírez käski odottaa ulkona.
Mitä sitten odotamme?
Hyvä kysymys. Älä!
Marina!
Päivää.
Kiitos saattamisesta, etsivä. Minua jännittää...
Hyvää iltapäivää.
He veivät käsilaukkuni päivänvalossa!
Joudun pulaan, kun niskuroin käskyä vastaan.
Se oli tuo.
TEKNINEN SIHTEERI
-Mikä? -Isäni huone.
Älä vain...
Älä edes mieti sitä.
Älä tee sitä.
Älä.
Emme saa avata sitä.
Emme voi tulla tänne. Marina!
Kuunteletko sinä?
Kuunteletko?
Hän ei kuuntele.
Mitä ihmettä sinä etsit?
En tiedä.
Hienoa. Hän ei tiedä.
Joskus sitä vaistoaa asioita...
Asioita?
Ja jos niitä kuuntelee,
elämä voi tarjota...
Voilà.
...yllättävän paljon.
Mikä tuo on?
Minä ja veljeni.
Katso.
Kuka tuo poika on?
Damián Ramos.
RIKOKSEN SILMINNÄKIJÄ
Sonia Ramosin poika.
Arvaankin jo.
Ette löytäneet kylpyhuonetta.
Mitä te täällä teette?
-Mitä etsitte? -Teitä.
Selvä. Entä tuo rasia?
Lopettakaa pelleily ja poistukaa heti.
Tule.
Löydämme murhaajan vihdoinkin.
Saat rangaistuksen, Zarco.
-Älkää. -Kyllä.
Kun tutustuitte asemaan luvatta,
sain komisariolta
etsintäluvan mielisairaalaan.
Hienoa.
Harmi, ettemme pääse sinne.
Miten niin?
Se on syrjäisessä paikassa.
Sinne vie yksi tie,
joka on tällä hetkellä ajokelvoton.
Äskettäiset myrskyt kaatoivat puita.
Ovatko potilaat eristyksissä?
-Siltä vaikuttaa. -Entä jos jotain tapahtuu?
Siinä tapauksessa
eräs nainen kuljettaa heidät pois.
Mennään naisen luo.
Emme todellakaan mene.
Se ei kuulu suunnitelmaan.
Improvisointi kuuluu poliisin työhön.
Castaño opetti sen.
Mitä muuta hän opetti?
-En pidä tästä. -Mitä nyt?
Hän salaa tietoja.
Kaikki eivät halua auttaa sinua.
Hän ei halunnut meitä Ourenseen.
Hän jätti meidät ulos,
eikä halua meitä veneeseen.
Miksei hän kertonut Sonian pojasta?
Selvä.
-Ehkä hän ei tiennyt pojasta. -Mitä?
Hän oli isäni lähin avustaja.
En usko, etteikö hän olisi saanut tietoja.
Miksi hän puhuu naiselle näin kauan?
Hän on uskollinen isällesi.
Jostain syystä hän ei halua, että juttua tutkitaan.
Enpä tiedä.
-Tässä on jotain mätää. -Tulkaa!
Mennään.
Huomioi kaikki, kuten Héctor tekisi.
ARKISTOIDUT LAPSITAPAUKSET
VUOSI 1920
OURENSE LAPSITAPAUKSET - SALAINEN
Voilà.
Yllätys!
Arturo-herra.
Paljon onnea, kultaseni!
Hyvää syntymäpäivää!
Olisin unohtanut...
-Että on 23. marraskuuta? -Niin.
Nyt on syntymäpäiväsi. Me kaikki ikäännymme.
Puhalla kynttilät ja toivo jotain.
Suurenmoista.
Paljon onnea.
Paljon onnea, herra.
Kuohuviini piristää.
Missä Marina on?
Hänellä on päänsärkyä.
Hän ei ole täysin toipunut,
joten ei ihme, kun hän rasittaa itseään.
Suokaa anteeksi. Käyn vessassa.
Totta kai.
Älkää kertoko kenellekään.
Missä Marina on?
Hän tutkii tapausta yhä.
Jos haluat suojella häntä, kerrot, minne hän lähti.
-Ulos. -Huomaan sen.
Minne?
Etkö tajua, mihin vaaraan hän joutuu?
Ette tiedä, keitä epäillyt ovat.
Kerro nyt, Héctor.
Minä pyydän sitä.
Minne hän lähti?
Ourenseen tutkimaan 30 vuotta vanhaa tapausta,
jonka uhrilla oli lilja kaiverrettuna rintaan.
Ourenseen?
Hän meni sinne etsivä Zarcon
ja Ramírezin kanssa.
Ramírezin?
Sano äidille, että minun on pakko lähteä.
Laita kirjasto valmiiksi, jotta voimme aloittaa etsinnät.
Heti paikalla.
Perillä.
Se on tuolla.
SILIN MIELISAIRAALA
Tämä ei ole hyvä ajatus.
Mennään.
Kuten näemme,
oireet sopivat teoriaamme, jonka esitimme aiemmin.
Potilaan täytyy jatkaa määräämäämme hoitoa.
Niin?
Kaksi herraa ja neiti haluavat puhua kanssanne.
Suokaa anteeksi.
Etsivä. En ole nähnyt teitä aikoihin.
Jos oikein muistan...
Tässä on herra Alfonso Quirogan tytär.
Hauska tavata.
Kuinka voin auttaa?
Santiago Melero oli henkisesti heikko.
Tuo on sopimatonta ja myös epämääräistä.
Haluan tietää hänen diagnoosinsa.
Ja miksi sanoitte "oli"?
Onko tämä poliisin uusi juoni?
Sievä sihteeri hoitaa kuulustelut.
Vastatkaa, olkaa hyvä.
Kaikki aikanaan, neiti.
Meleron tapauksessa oli kyse skitsoidisesta hulluudesta.
Itsekeskeistä käytöstä, tunteiden puuttuminen,
olemattomat kognitiiviset kyvyt
sekä taipumus itsensä vahingoittamiseen.
Hän menetti yhden sormistaan.
Riittääkö se teille?
Vai käytänkö eri termejä, jotta ymmärrätte?
Pakkomielteinen, tunnekylmä, empatian puute.
Skitsofrenian tai hulluuden sijaan
se kuulostaa psykiatri Leo Kannerin kuvailemalta autismilta. Onko se tuttu?
Vai käytänkö eri termejä, jotta ymmärrätte?
Naisten ei pidä lukea asioista, joita eivät ymmärrä.
Mutta diplomeja omaavan miehen tulisi ymmärtää ne.
Se on täällä.
Santiago Melero on täällä.
Kuollut.
Kuollut?
Miten niin hän on kuollut?
Hän kuoli hieman yli vuosi sitten.
Se ei ole mahdollista.
Pelkäänpä, että on.
Olin hautajaisissa ainoana vieraana.
Hänellä ei ollut sukulaisia eikä ystäviä.
Se mies jatkaa murhaamista...
Et voi kertoa tapauksesta.
Siinä oli kaikki tarvitsemamme tieto.
Kiitän ystävällisyydestänne.
-Emme vie enää aikaanne. -Tein tämän mielelläni.
Palataan kotiin.
-Tule, Marina. -Mitä?
-Mennään. -Nytkö jo? Mutta...
Tule.
Emme olisi saaneet lähteä vielä.
Pysy vain jääräpäisenä,
mutta Ourensen tutkimus on ohi.
Entä jos hän valehteli?
Entä jos Santiago Melero pakeni?
Älä aloita hulluja teorioitasi.
Näen Santiago Meleron joka päivä.
Näen hänen kävelevän paljasjaloin.
Kävelevän?
Muiden kanssa.
Jokaisella on palava kynttilä.
Ja heitä johtaa kuolevainen,
joka pitelee ristiä ja vihkivettä.
Nainen on selvästi järjiltään.
Hän puhuu kuolleiden kulkueesta.
Älä sano, että...
Uskotko...
Ettekö haista kynttilöiden tuoksua ilmassa?
Kaupunkilaiset.
Ette tiedä mitään.
Vietkö meidät hautausmaalle?
Mitä hiivattia?
Sille, joka on vastarannalla.
Haluan nähdä, onko Santiago Melero elossa.
Hän on kuollut.
Hän ei ole Liljamurhaaja.
Kuka sitten on?
Annoin käskyn yli tunti sitten.
Hän ei ole Ourensessa!
Tutkikaa koko lähiseutu.
Toin viskiä ja kahvin.
Tajuatko aiheuttamasi sotkun?
Pakkaa Margón tavarat. Lähdemme tänään.
Heti paikalla. Anteeksi.
-Rosa. -Mitä nyt?
Mene kotiin odottamaan.
Mitä nyt? Pelotat minua.
Tapahtui jotain odottamatonta.
Tästä tulee pitkä yö.
-Mutta... -Kaikki on kunnossa.
-Saatatko hänet ulos? -Tietysti.
Auto odottaa.
Mennään.
Mitä tapahtui?
Tutkimus mutkistui.
Varmistan turvallisuutesi.
Me lähdemme.
Toitko pyytämäni?
Odotan takaovella.
Héctor kerää tavarasi.
Rosa on autossa.
Emme voi jatkaa näin.
Tämä on sinulle vaikeaa aikaa,
mutta anna itsesi olla onnellinen.
Minun täytyy mennä.
Minulla on töitä. Palaan pian.
Nyt ei ole hyvä hetki mennä.
En aio tehdä sitä.
Lupaan sen.
Hyvä.
Palaan pian.
Hajaannutaan.
Oletko varma?
Olen varma, että vastaus löytyy haudasta.
"Santiago Melero."
Älkää tulko lähemmäs!
Mitä?
Olette estänyt meitä alusta asti. Ei lähemmäs!
Mitä tapahtui?
-Mitä nyt? -Löysimme haudan.
Oletko kunnossa?
Saamme asian selvitettyä. Lupaan sen.
Meillä on onnea.
Sade on pehmentänyt maata.
Kaivaminen on helppoa.
En tiennyt, että olitte aiemmin haudankaivaja.
Setäni omisti hautaustoimiston.
Minä tutkin vainajia mieluummin.
Selvä.
Tarkistetaan ruumiin sormet.
Mitä?
Melerolla oli neljä sormea toisessa kädessään.
Iskias.
Sinun pitää kaivaa.
Mikä työjuhta minä olen?
Marina pystyy samaan kuin miehetkin, eikö niin?
-Kyllä. -Hyvä.
Ole hyvä, etsivä.
Ole siivosti. Sietäisit hävetä.
Naiset ja heidän puolittainen vapautumisensa.
Tehdään se vuorotellen.
Autanko ennen kuin alkaa sataa?
Et.
Pääsin arkkuun asti.
-Ota se ulos. -Mitä?
Pian nyt.
En tee sitä yksin.
Tänne näin.
Varovasti.
Montako sormea siinä kädessä on?
Viisi.
Entä toisessa?
Neljä.
Ei epäilystäkään.
Melero ei voi olla nykyinen murhaaja.
Hetkinen.
Mitä tämä on?
Kurkku on viilletty auki.
Tapettiinko hänet?
Lilja.
Ei voi olla.
Mieti, Marina.
Mieti asioita tarkemmin.
Hyvä on.
Sonia Ramos Veden talosta
murhattiin 30 vuotta sitten lilja kaiverrettuna rintaan.
Melero oli syyllinen.
Hän jäi kiinni itse teosta.
30 vuotta myöhemmin joku muu
tappaa Veden talon naisia.
Melero kuoli ensimmäisenä vuosi sitten.
Miksi naiset tapettiin sen jälkeen?
Miksi?
Alastor, koston paholainen.
Kuka haluaisi kostaa Sonian kuoleman?
Ja kuka pystyisi odottamaan 30 vuotta
kostaakseen?
Hänen poikansa.
Sonian poika on Liljamurhaaja.
Mitä nyt?
Toivoin olleeni väärässä.
Etkö tunnista poikaa?
Arturo.
Näkikö äiti teidät?
Jätin hänet huoneeseensa.
Onko Marina-neidistä kuulunut?
Mennään!
Herra.
Varokaa.
Hidasta tai kuolemme kaikki.
Et olisi saanut ajaa.
Pysähdy.
Emme ehdi.
Hansikaslokerossa on uusi passi ja rahat.
Pelottaako?
Ei ole syytä huoleen.
Minne jätät minut?
Rajalle.
PASSI ESPANJA
Mikä tämä on?
Joku auttaa sinut rajan yli.
Entä minun passini?
Kaikki ajallaan.
RIKOKSEN SILMINNÄKIJÄ
VÄKIVALTAINEN KUOLEMA MERKKI RINNASSA
TODISTI ÄITINSÄ MURHAN
Margó!
Héctor!
Marina kultaseni.
Olen täällä!
Äiti, missä Margó on?
-Missä? -Hän lähti veljesi kanssa.
-Mitä nyt? -Minne he menivät?
Mitä nyt? Pelotat minua.
Mikset kertonut, että veljeni oli adoptoitu?
Taivaan tähden. Kerro, mistä on kyse.
-Äiti. -Kerro.
Arturo...
-Arturo... -Hän on Liljamurhaaja.
-Ei! -Äiti!
Äiti.
Äiti, kuuntele minua.
Katso minuun.
Nainen on vaarassa ja tarvitsee apua.
Katso minuun!
Veljeni Arturo
käy jossain aina syntymäpäivänään.
Missä?
San Lourenzo de Carboeiron luostarissa.
Hänen äitinsä on haudattu sinne.
Kirkko. Miksi tulimme tänne?
Teen ensin jotain.
Emme sopineet niin.
Pysy vaiti.
Mennään.
Tänne haudattiin köyhiä.
Päästä irti!
Mutta ei sisälle, vaan tänne ulos.
Joukkohautoihin.
Ruumiit kasattiin kuin jätteet.
Äitini kaltaiset ihmiset.
Ei...
Asunción ei ole...
Kuka hänestä puhui?
Sonia Ramos oli äitini.
Sinä ja ystäväsi annoitte hänen kuolla.
Ja nyt saat pyytää anteeksi.
Pyydä häneltä anteeksi!
Pyydä anteeksi!
Pyydän anteeksi!
Anna anteeksi!
Päästä minut. En kerro kellekään.
-Vannon sen. -Etkö kerro?
-Vannon. -Kuten silloin, kun äiti tapettiin?
Ei.
Yksikään tappamistani nartuista
ei kirkunut yhtä paljon kuin äitini.
Tiedän, sillä olin paikalla.
Näin kaiken.
Miksi jätitte heidät kahden?
Se ei ole totta.
Ei pidä paikkaansa.
En tiennyt mitään.
Valehtelet.
Hän maksoi sinulle,
jotta voi tappaa äitini.
Olin lapsi. Äiti oli avuton nainen.
Etkö tajua?
Minäkin olin lapsi.
Hoidin sinua!
Olit samanlainen kuin he.
Et tehnyt mitään!
Jätit minut yksin.
Se on ohi.
Arturo!
Päästä irti, Arturo.
Askelkin, niin tapan hänet.
Kukaan ei ammu sinua!
Älä satuta häntä!
Laskekaa aseenne!
Älä...
Haluan vain jutella.
"Suojelkaa aina viattomia." Muistatko?
Isä opetti niin.
Olisipa hän tehnyt niin.
Miksi niin sanot?
Ei lähemmäs!
Et tiedä.
Et tiedä mitään.
Anna minun auttaa.
Päästä Margó. Ei ole liian myöhäistä.
Eikö muka?
Ei ole liian myöhäistä oikeudelle.
Sen voin vielä tehdä.
-Perääntykää! -Arturo!
Perääntykää.
Et tiedä,
millaista on olla ypöyksin.
-Älä... -Kun äiti tapetaan kuin koira.
Mitä itse olisit tehnyt?
Mitä tekisit?
Vastaa! Mitä sinä tekisit?
Arturo.
Ymmärrän, miten sinun täytyy kärsiä, mutta tämä ei ole...
Et ymmärrä mitään.
Ne naiset tiesivät, että mies uhkaili häntä,
mutta he ja isä antoivat miehen tappaa hänet.
Ei se niin mennyt.
Isäsi olisi voinut pelastaa äitini.
Tiedät, ettei isä olisi tehnyt niin.
Miksi hän otti minut huostaansa?
Rakastiko hän minua?
Älä viitsi.
Hän lievitti siten syyllisyyttään.
Totta kai hän rakasti sinua.
Todella paljon.
Ja niin minäkin rakastan.
En olisi oma itseni ilman sinua.
Halasit minua myrskyjen aikana.
Leikimme rosvoa ja poliisia niin monta kertaa.
Tämä ei ole fantasiaasi.
Tämä on todellista elämää.
Kuuntele minua, ole kiltti.
Sinä saat lapsen.
Teen tästä lopun.
Älä!
Marina!
Ramírez! Ei!
Arturo!
Arturo, älä liiku.
Katso minua.
Olet kunnossa.
Ei hätää.
Älä rasita itseäsi. Katso minua.
Suuri Quiroga ratkaisi mysteerin.
Mitä sinä höpiset?
Etsivätarinat päättyvät näin.
Ei.
Konna ei voi kuolla.
Hän joutuu oikeuteen. Isä opetti niin.
Isä ei ollut se, joksi häntä luulet.
Ei hätää.
Arturo!
Arturo.
Arturo!
Ei!
Pääsit vapaaksi.
Kiitos hienon työsi.
Ethän vain lopeta työtäsi tämän takia?
Emme tee niin, emmehän?
Emme niin.
Kosketit korvaasi.
JAKSO 8: PERHESALAISUUKSIA
Tekstitys: Kati Karvonen
Luova tarkastaja Pirkka Valkama