PRIVATA AFFÄRER
Vem pratar du om?
Franska lilje-mördaren.
Hon har en blomma inristad.
Hur är det möjligt?
Han har varit aktiv i över 30 år.
Margó, du måste berätta allt du minns om fallet.
Vem är hon?
Sonia Ramos.
Hon arbetade med oss på Vattnets hus.
Jag var bara ett barn då.
Vattnets hus låg i Ourense, och en ortsbo erkände mordet på henne.
Han spärrades in på ett dårhus.
Och efter det tog de oss därifrån.
De sa att hon blev brutalt knivhuggen.
Vi borde kolla om hantverkarens ritning stämmer överens med fars bok.
Det kan koppla ihop det gamla fallet med det nya.
Voilà.
Kom ihåg att din pappa jobbade i Ourense på den tiden.
Liksom Ramírez.
Detektiv Ramírez.
Sonia Ramos. Hur kunde ni hemlighålla fallet för oss hela tiden?
Marina?
Vad vet ni om henne?
Var fick du det namnet ifrån?
Varför sa du inget?
Jag vet inte vad du pratar om.
Jag vet att hon var lilje-mördarens
första offer för 30 år sen.
Vi hittade ett foto av brottet bland min fars böcker,
med franska liljan på bröstet.
-Var är ni? -Hemma.
-Jag är strax där. -Nej.
Vi ska till Ourense.
Vänta!
Möt mig om 20 minuter vid Santa María-korsningen.
Följer du inte med?
Det är din brors födelsedag.
Om ingen av oss är hemma kanske han tror att vi fortfarande utreder.
Men vi hittar alla svar i Ourense.
Vem vet...
Kanske kan jag vara till bättre hjälp hemifrån.
Pratar jag verkligen med Héctor Hugo?
Och pratar jag med fröken Quiroga?
Nåväl.
Var försiktig.
Jag ringer när vi hittar något.
Jag väntar.
Jag visste såklart om hennes död.
Men jag visste inte att franska liljan var där.
Hur kunde du inte ha vetat?
Jag var inte inblandad i utredningen.
Din far ville hålla fallet hemligt.
Vem var den unge mannen som erkände?
Hur vet ni allt detta?
Vi är väl här för att prata om fallet?
Pojken som begick brottet
var en ung man som arbetade med oss på stationen.
En hantverkare. Han gjorde ströjobb då och då.
Han hette Santiago Melero.
Han ville bli polis.
Men han var lite trög.
Din far var väldigt förtjust i honom.
Han lärde honom att läsa och skriva.
Det var därför det här fallet var särskilt svårt för honom.
Han dömdes till mentalsjukhus istället för fängelse.
Säger du att min far agerade oärligt?
Din far var mänsklig.
Och han skulle aldrig tillåta dig att fortsätta den här utredningen
då den var känslig för honom.
Vad föreslår ni då?
Att ni stannar här.
-Jag åker. -Är det en order?
Ni förstår helt rätt, detektiv.
Tro inte att jag ska ge upp nu.
Det är upp till dig om vi åker till Ourense själva
eller åker tillsammans så att vi inte missar något.
Hur blir det?
Tänk att mina föräldrar aldrig återvände hit.
Jag var sex år senast jag var i Ourense.
Kakfatet ser fint ut.
Verkligen otroligt, Lourditas.
Perfekt. Vi sätter oss.
En, två, tre, fyra.
Men vi är inte fyra.
Héctor, vi är inte fyra.
Saken är den...
Marina kommer inte att göra er sällskap vid bordet.
Förlåt?
Den unga damen mår dåligt.
Hur kan hon missa sin brors födelsedag?
Hon har en fruktansvärd huvudvärk.
-Jag ska kolla upp henne. -Nej!
Det är bäst att låta henne vila,
så kanske hon kan komma ner senare, till tårtan.
Jag ska gå och byta om.
Varför var du tvungen att få huvudvärk idag, raring?
Héctor!
Marina.
Hon är inte här.
Vad gör du där?
Jag förbereder Marinas alibi.
Jag måste prata med henne.
-Jag kom ihåg något. -Jaså?
Sonia Ramos hade en son.
Han var bara tre år, men han blev vittne till brottet.
Om fallet rörde en minderårig måste det finnas perfekt arkiverat.
Var?
Det är frågan.
Låt mig ta hand om det.
Var försiktig, ni kommer att ramla!
Vi ses senare.
Se upp, gumman!
ALFONSO QUIROGA KOMMISSARIE
-Jag vann! -Du fuskade!
Okej, fröken.
Varför arresterades du den här gången?
MODERNS NAMN: SONIA
Vem är det?
Lek inte med mina fall.
Vem var den där pojken, pappa?
Hans föräldrar dog säkert.
Är du inte rädd att bli skadad?
Aldrig.
Och om jag någonsin blir rädd öppnar jag den här lådan
och all min rädsla försvinner när jag ser er två.
Titta, det är vi!
Det här är jag, och det här är oss båda. Se.
Men jag vill inte att nåt ska hända dig.
Vi ska alla dö, Marina.
Vem vill gå till labbet?
Jag!
Vadå, vill du inte gå?
-Jag vinner igen! -Nej!
Jag kommer snart tillbaka.
Stanna här.
Marina, vart ska du?
Han sa åt oss att stanna här.
Ja, visst.
Jag kom hit för att sitta i en bil.
Det är inte vår station.
Vi kan inte vandra runt som vi vill.
-Jag kan inte vänta. -Nej. Marina!
Du kommer att...
Här borta!
-Hej. -Hej.
Hur kan jag hjälpa er?
Hej. Jag är detektiv Pablo Zarco.
Vi söker detektiv Ramírez,
han kom precis för att träffa kommissarien.
Tack.
Vänta där.
Självklart.
Vänta här, tack.
Se hur lätt det var.
Hade jag polisbricka skulle jag flytta berg.
Det skulle du säkert.
Men om Ramírez bad oss vänta utanför, släpper de nog inte in oss.
Vad väntar vi på då?
Bra fråga. Marina, nej!
Marina! Marina...
Hej.
Tack för att ni följer med, detektiv. Jag är så nervös...
God dag.
De tog min väska mitt på ljusa dagen!
Jag får problem för att jag trotsar order från överordnad.
Där var det.
TEKNISK SEKRETERARE
-Vad? -Min fars kontor.
Nej, gör inte...
Marina, tänk inte ens på det.
Snälla, gör inte det!
Gör inte det!
Vi kan inte öppna dörren.
Vi får inte vara här. Marina! Marina!
Marina, lyssnar du på mig?
Lyssnar du på mig?
Nej, hon lyssnar inte.
Marina, vad letar du efter?
Jag vet inte än.
Toppen. Hon vet inte.
Ibland känner man saker...
Saker?
Om man uppmärksammar dem,
kan livet ge dig...
Voilà.
...mycket mer än förväntat.
Vad är det där?
Det är jag och min bror.
Titta på det här.
Vem är den pojken?
Damián Ramos.
VITTNE TILL VÅLDSAMT MORD
Det är Sonia Ramos son.
Ser man på.
Ni kunde inte hitta toaletten.
Vad gör ni här?
-Vad letar ni efter? -Er, detektiv.
Säkert. I den där lådan?
Sluta med detta nonsens och gå ut från kontoret nu.
Se så.
Vi kommer äntligen att hitta mördaren.
Och straffas, Zarco.
-Nej, men... -Jo, verkligen.
Medan ni var på er obehöriga rundtur på stationen,
övertygade jag kommissarien
att skriva på en order för sjukhuset.
Bra!
Synd att vi inte kan nå det för tillfället.
Vad menar ni?
Det är på en isolerad plats.
Bara en väg leder dit,
men det är omöjligt att köra dit nu.
De senaste stormarna har fällt några träd.
Menar ni att patienterna är isolerade där?
-Det verkar så. -Vid en nödsituation?
Om det händer,
finns det en kvinna med en båt.
Vi besöker henne.
Nej, glöm det.
Det ingår inte i planen.
Ramírez, att improvisera ingår i polisjobbet.
Castaño lärde mig det.
Jaså? Vad mer lärde han dig?
-Jag gillar det inte alls. -Vad är fel?
Han döljer information för oss.
Alla poliser gillar inte att arbeta med dig.
Först ville han inte ha oss i Ourense,
sen fick vi vänta utanför,
nu vill han inte ha oss här.
Varför sa han inte att Sonia Ramos hade en son?
Okej.
-Tänk om han inte visste? -Hur då?
Ramírez var min fars högra hand i alla fall.
Han måste ha haft full tillgång.
Varför pratar han med kvinnan så länge?
Mannen är lojal mot din far.
Han vill inte att någon ska snoka i fallet.
Jag vet inte.
-Det är något skumt på gång här. -Marina, Zarco, kom!
Kom igen.
Var uppmärksam på varje detalj, som Héctor brukar.
ARKIVERADE BARNFALL
1920 BARNFALL
OURENSE-FALL - KONFIDENTIELLT
Voilà.
Överraskning!
Herr Arturo.
Grattis, min älskling!
Grattis på födelsedan.
Jag hade glömt dagen...
-Glömt att det var 23 november? -Ja.
Det är din födelsedag. Tiden går för alla.
Blås ut ljusen och önska dig något.
Underbart!
Grattis!
Gratulerar, herrn.
Mousserande vin livar upp!
Var är Marina?
Hon har huvudvärk.
Hon har inte återhämtat sig helt,
och hon överanstränger sig, så det är inte konstigt.
Ursäkta, jag måste gå på toaletten.
Självklart.
Berätta inte för någon.
Var är Marina?
Fortfarande på den där förbannade utredningen?
Héctor, om du verkligen vill skydda henne, säg var hon är.
-Hon gick ut. -Ja, det ser jag.
Vart gick hon?
Héctor, inser du inte vilken fara hon är i?
Du vet inte vem de misstänkta är nu.
Kom igen, Héctor, säg det!
Jag ber dig, snälla, Héctor.
Vart gick hon?
Till Ourense, för att utreda ett 30 år gammalt fall
där offret hade en fransk lilja graverad på bröstet.
Ourense?
Oroa er inte. Hon reste med detektiv Zarco
och med Ramírez.
Med Ramírez?
Säg till min mor att jag måste ursäkta mig från festen.
Jag behöver biblioteket redo för att starta en sökoperation.
Genast.
Vi är framme.
Där är det.
SILFLODENS MENTALSJUKHUS
Jag sa ju att det inte var en bra idé.
Nu går vi.
Precis, som vi kan se,
är alla symtom kompatibla med teorin vi presenterade tidigare.
Därför måste patienten fortsätta med den behandling vi hade ordinerat.
Ja?
Herrn, några personer skulle vilja tala med er.
Ursäkta mig.
Detektiv. Jag har inte sett er på ett tag.
Jag tror det var...
Jag är här med herr Alfonso Quirogas dotter.
Trevligt att träffas.
Hur kan jag stå till tjänst?
Santiago Melero var mentalt svag.
Ursäkta, det är olämpligt och även vagt.
Vad är hans medicinska diagnos?
Och varför sa ni "var"?
Är det här polisens nya knep?
Att skicka en attraktiv sekreterare till förhör?
Kan ni bara svara på frågan?
Allt i sinom tid, fröken.
Santiago Meleros fall handlar om extrem schizoid galenskap,
med solipsistiskt beteende, utan några tecken på känslor,
ingen kognitiv kapacitet,
och han hade en tendens att skada sig själv.
Han förlorade ett av sina fingrar.
Är det bra så här, fröken?
Eller ska jag använda en annan terminologi så att ni förstår?
Besatt, känslomässig ensamhet, brist på empati...
Snarare än schizofreni
låter det som vad den österrikiske psykiatern Leo Kanner kallade autism.
Känns det igen, eller ska jag använda annan terminologi?
Kvinnor ska inte läsa om saker de inte förstår.
Visst, men det borde en man med ett kontor tapetserat med diplom.
Det är där borta.
Santiago Melero är här.
Död.
Död?
Vad menar ni, är han död?
Patienten dog för drygt ett år sedan.
Men det är inte möjligt.
Tyvärr, fröken.
Jag var på begravningen, jag var den enda där.
Han hade ingen familj eller vänner.
Mannen har mördat kvinnor...
Dela inte detaljer om ärendet.
Nåväl. Jag tror att det var allt vi behövde veta.
Tack så mycket för er vänlighet.
-Vi tar inte mer av er tid. -Det var ett nöje, detektiv.
Vi borde åka hem.
-Marina, kom. -Vad?
-Nu går vi. -Redan? Men...
Kom.
Vi skulle inte ha åkt så snart.
Marina, var så envis du vill,
men vår utredning i Ourense är över.
Tänk om mannen ljög för oss?
Tänk om Santiago Melero inte dog, utan rymde?
Marina, snälla, börja inte med dina galna teorier!
Jag ser Santiago Melero varje dag.
På natten ser jag honom gå barfota.
Gå?
Med andra.
Var och en av dem bär ett tänt ljus.
Säkert. Och längst fram går en dödlig
med ett kors och en kanna heligt vatten.
Snälla, kvinnan är galen.
Hon pratar om Santa Compaña.
Säg inte att ni...
Ni tror på alla dessa...
Känner ni inte doften av vax i luften?
Stadsfolk.
Ni vet ingenting.
Kan ni ta oss till kyrkogården?
Vad i helvete?
Den på andra sidan. Kan ni?
Jag måste se om Santiago Melero fortfarande lever.
Santiago är död.
Han är inte lilje-mördaren.
Vem är det då?
Jag gav ordern för över en timme sedan!
De hittar henne inte i Ourense!
Genomsök hela provinsen.
Jag tog med en whisky och en kaffe.
Inser du vilken röra du har orsakat?
Packa hennes saker, vi åker ikväll.
Genast. Ursäkta mig.
-Rosa. -Vad är det?
Åk hem och vänta på mig där.
Du skrämmer mig, vad står på?
Något oväntat. Jag måste ta itu med det.
Det blir en lång natt.
-Men... -Oroa dig inte, allt är bra.
-Mamma, gå med henne. -Visst.
En bil väntar.
Kom, det är dags att gå.
Vad hände?
Utredningen har blivit komplicerad.
Jag måste se till att du är trygg.
Vi åker.
Har du det jag bad om?
Jag väntar på dig vid bakdörren.
Héctor hämtar dina saker.
Rosa är i bilen.
Vi kan inte fortsätta så här.
Jag vet att det är en svår tid för dig,
men du måste tillåta dig att vara lycklig.
Jag måste gå ut.
Jag måste till stationen. Jag är snart tillbaka.
Det är nog inte en bra tid att gå.
Jag tänker inte göra det, mor.
Jag lovar.
Bra.
Jag är snart tillbaka.
Vi borde dela upp oss.
Är du säker?
Jag är säker på att svaret på allt finns i graven.
"Santiago Melero".
Kom inte närmare. Kom inte närmare!
Vad?
Du har hindrat oss hela tiden. Håll dig borta!
Vad hände?
-Vad händer? -Vi hittade graven.
Är du okej?
Vi kommer att gå till botten med detta. Jag lovar.
Vi har tur.
De senaste dagarnas regn har mjukat upp marken.
Gräva blir inte svårt.
Jag visste inte att du var före detta gravgrävare.
Min farbror ägde en begravningsbyrå.
Men jag utredde hellre döda människor än begravde dem.
Okej.
Låt oss se hur många fingrar han har.
Hursa?
Om det är Santiago Melero så saknar han ett finger.
Ischias.
Grabben, du måste göra det.
Jag? Vad är jag, lagets åsna?
Marina är kapabel att göra allt en man kan göra, inte sant?
-Jag skulle kunna. -Bra.
Snälla, detektiven.
Uppför dig. Du borde skämmas.
Kvinnor och deras halvfrigörelse. Jösses.
Kom igen, vi turas om.
Får jag hjälpa dig innan det börjar ösregna?
Nej.
Kistan. Jag har nått den.
-Ta upp den. -Vad?
Ta upp den, snabbt.
Nej. Jag tar inte upp den själv.
Här. Just här.
Försiktigt.
Zarco, hur många fingrar på den handen?
Fem.
Och den andra handen?
Fyra.
Det är ingen tvekan.
Santiago Melero kan inte vara den nuvarande mördaren.
Vänta lite.
Vad är det här?
Mannens hals är skuren.
Blev han mördad?
Franska liljan.
Det är inte möjligt.
Tänk, Marina, tänk.
Du måste se bortom det som ögat når.
Okej.
Sonia Ramos, kvinnan från Vattnets hus,
mördad för 30 år sedan, franska liljan ristad på bröstet.
Melero var skyldig till det mordet.
Han togs på bar gärning.
Men 30 år senare mördar
någon annan kvinnor från Vattnets hus.
Och Santiago Melero dog för ett år sedan.
Kvinnorna dödades efter honom. Varför?
Varför?
Alastor, hämndens demon.
Vem skulle vilja hämnas Sonia Ramos död?
Ännu viktigare, vem skulle kunna vänta i 30 år
med att utföra sin hämnd?
Hennes son!
Sonia Ramos son är lilje-mördaren.
Vad är det?
Jag hade hoppats att jag hade fel.
Känner du inte igen pojken?
Arturo.
Såg min mor er?
Oroa er inte, jag lämnade henne i rummet.
Herrn, har ni hört något från fröken Marina?
Kom!
Herrn...
Var försiktig.
Marina, sakta ner, du kör ihjäl oss.
Jag skulle inte ha låtit dig köra.
Stanna bilen.
Vi har inte tid.
I handskfacket hittar du ditt nya pass och pengar.
Är du rädd?
Det finns inget att oroa sig för.
Exakt var lämnar du mig?
Vid gränsen.
PASS SPANIEN
Vad är detta?
Någon måste hjälpa dig genom landet.
Var är mitt?
Allt i sinom tid.
VITTNE TILL VÅLDSAMT MORD
VÅLDSAM DÖD MED MÄRKE PÅ BRÖSTET
VITTNE TILL MORD PÅ SIN MOR
Margó! Margó!
Héctor!
Marina, älskling!
Marina! Jag är här inne!
Mamma! Var är Margó?
-Var är min vän? -Hon åkte med din bror.
-Vad är det? -Vart tog de vägen?
Vad händer?
Varför berättade du aldrig att min bror var adopterad?
Marina, för guds skull. Berätta vad som händer.
-Mamma. -Berätta för mig.
Arturo...
-Arturo... -Är franska lilje-mördaren.
-Nej! -Mamma!
Mamma!
Mamma, hör på mig.
Titta på mig.
Vi måste hjälpa en kvinna i fara.
Se på mig, snälla! Titta på mig!
Mamma, min bror, Arturo,
han åker nånstans på sin födelsedag varje år.
Vart åker han?
Han åker till klostret San Lourenzo de Carboeiro.
För det är där hans mamma ligger begravd.
En kyrka? Vad gör vi här?
Det är något jag måste göra.
Det var inte avtalat.
Tig.
Kom.
Visste du att de begravde fattiga i den här kyrkan?
Släpp mig!
Självklart inte där inne, de gjorde det här ute!
I massgravar.
Kroppar som slängdes som skräp.
Folk som min mamma!
Nej...
Asunción är inte...
Vem sa något om Asunción?
Sonia Ramos var min mamma.
Du och dina vänner lät henne dö.
Och nu ska du be henne om ursäkt.
Be henne om ursäkt!
Förlåt! Förlåt!
Jag är ledsen! Jag är ledsen!
Släpp mig och jag ska inte berätta för någon.
-Jag svär. -Säger du inget?
-Jag svär. -Som när min mamma dödades?
Nej.
Ingen av slynorna jag dödade
skrek ens nära så mycket som hon gjorde.
Jag vet, för jag var där.
Jag såg allt.
Hur kunde du lämna honom ensam med henne?
Det är inte sant.
Det var inte sant.
Jag visste ingenting.
Du ljuger.
Han betalade dig.
Så han kunde döda henne.
Jag var ett barn, och hon var en hjälplös kvinna.
Inser du inte?
Jag var också ett barn.
Jag tog hand om dig!
Du var som de andra.
Du gjorde ingenting. Ingenting!
Du lämnade mig ensam.
Det är över.
Arturo!
Arturo, släpp henne!
Ett steg till och jag dödar henne!
Ingen kommer att skjuta dig! Ingen!
Gör henne inte illa.
Lägg ner vapnen!
Snälla...
Arturo, jag vill bara prata.
"Skydda alltid de oskyldiga", minns du?
Pappa lärde oss det.
Jag önskar att han hade gjort det.
Varför säger du så?
Backa!
Du vet inte, Marina.
Du vet ingenting.
Låt mig hjälpa dig.
Släpp Margó. Det är inte för sent än.
Inte för sent?
Inte för sent att skipa rättvisa, Marina.
Det är allt jag ännu kan göra.
-Backa! -Arturo!
Backa!
Du har ingen aning, Marina,
hur det är att vara helt ensam i världen.
-Snälla. -Att se sin mor bli dödad som en hund.
Vad skulle du ha gjort, Marina?
Vad skulle du göra?
Svara! Vad skulle du göra?
Arturo.
Arturo, jag förstår smärtan du måste känna, men det här är inte...
Du förstår ingenting, Marina.
Alla kvinnorna visste att han hotade henne,
och de lät honom döda henne. Det gjorde pappa också.
Nej, det kan inte vara så det gick till.
Din far räddade inte min mor fast han kunde.
Arturo, du vet att pappa aldrig skulle göra något sånt.
Varför tror du att han tog emot mig, Marina?
För att han älskade mig?
Snälla...
Han gjorde det av skuld, Marina.
Självklart älskade han dig, Arturo.
Pappa älskade dig väldigt mycket.
Det gör jag också. Jag älskar dig så mycket.
Jag vore inte densamma utan dig.
Utan dina kramar under stormen, minns du?
Och utan alla de gånger vi lekte tjuv och polis.
Marina, det här är inte din fantasivärld.
Det här är ingen lek. Det är det verkliga livet.
Snälla, hör på mig. Snälla du.
Du ska få barn.
Jag måste få ett slut på det här.
Nej!
Marina!
Ramírez! Nej!
Arturo!
Arturo, rör dig inte.
Titta på mig. Titta på mig!
Det är okej. Du är okej.
Det är lugnt.
Var stilla. Se på mig.
Till slut löste den stora Quiroga mysteriet.
Vad är det för nonsens?
Så här slutar deckarhistorier, inte sant?
Nej.
Nej. Skurken kan inte dö.
Skurken måste prövas. Pappa lärde oss det, minns du?
Pappa var inte den person du tror.
Det är okej. Arturo.
Arturo!
Arturo.
Arturo!
Nej!
Jag ser att de släppte ut er.
Tack vare ert fina arbete, fröken Quiroga.
Jag hoppas att det inte har fått er att överväga att ge upp.
Det här livet är inte för oss, eller hur, Héctor?
Just det.
Jag vet att du rörde vid örat.
PRIVATA AFFÄRER 8: FAMILJEHEMLIGHETER
Undertexter: Ika Forssell
Kreativ ledare Monika Andersson