- Te descurci perfect, iubito. - Aşa! E bine.
Toarnă-ţi de băut!
- Îmi tron. - Da, toarnă-ţi de băut!
O să-mi torn de băut.
Peg, concentrează-te! Uită-te la mine şi concentrează-te!
Aici, iubito. Ce vedem, ce vedem?
- Încerc să mă concentrez! - Nu prea tare, Peg.
Ciucurii te îngreunează.
Cred că trebuie să scapi de ei!
Scoate-ţi bluza!
- Pot, pot, pot. - Concentrează-te! Aici.
Înclin-o un pic.
Nu e drept! Peg a făcut-o s-o scape.
Nu se pune.
Câştigătoare, câştigătoare, cină pentru fumătoare!
N-a fost vina mea. Stai!
- Aia e băutura mea. - Mi-a împins-o de pe cap.
O termin eu.
Nu, dar pot câştiga. M-a mişcat ea. Nu e drept!
- Ştiu că poţi câştiga. - Eşti sigur?
Da.
- Ai scăpat-o. Nu e vina mea. - Mi-a pătat rochia.
Nu-i da foc!
Deanie, scumpule, ia o scrumieră! Dacă ajunge pe covor, e imposibil de scos.
Pete, soţia ta e beată. Spune numai prostii acum.
Şi e însărcinată, deci mai are nevoie de o băutură, pentru sănătatea copilului.
Ar trebui să se gândească la copil!
Scuză-mă. Scuză-mă!
Ăsta a fost la reducere? Tu vezi ăsta?
- Uită-te la ăsta! - Ştii tu...
Frank a făcut o ceremonie. E exact ca a lui.
- Ce drăguţ! - Uită-te la ăsta, omule!
Pupă inelul, iubitule!
Ăsta n-ajunge în pat.
Dumnezeule! Uite câtă dragoste!
- O să mă săruţi acum? - Da!
E timpul să le dăm pe gât!
Le dăm pe gât!
Pentru tine şi pentru tine, şi pentru tine, şi pentru tine.
Mulţumesc.
- Şi astea sunt pentru mine! - Toate.
Bea-le pe toate!
Bei ca un marinar şi arăţi ca o păpuşă.
- O, iubitule! - Fir-ar să fie!
Facem o plimbare?
Alunec din maşină!
O, Dumnezeule!
Trebuie să conduci. E rândul tău.
- Ia volanul! Ia volanul! - O, Doamne! Ce?
- Nu sunt pregătită! O, Doamne! - Eu am condus destul!
- Alice, eşti tot mai bună. - Sunt. Mă simt mai bine.
Eşti tot mai bună.
Du-mă acasă, Alice! Du-mă acasă!
Dacă ai fi oarbă?
- Nu, nu pot! - Acum fă-o! Fă-o!
Te descurci atât de bine!
- Bine, acum îndreaptă! - Poţi să mă ajuţi?
Bravo!
După aia Bunny a spus că vrea şi ea să joace, ceea ce...
N-a mai jucat tenis niciodată.
Avea un cocteil într-o mână, o rachetă în cealaltă şi, Jack,
nu a vărsat nicio picătură.
A fost...
... poate cel mai sexy lucru pe care l-am văzut vreodată.
Eu vreau să te văd pe tine într-o fustă de tenis.
Chiar crezi că Frank are un teren de tenis acasă la el?
- O să aflăm, nu? - Da.
O, şi, iubitule, spune-mi,
câţi oameni vor fi la petrecere,
ca să ştiu câtă salată de ton să fac.
- Ce? - Lui Frank nu-i place tonul.
- Ce? - Nu-i place.
Vorbeşti serios?
Iubitule, de ce nu mi-ai spus? Voiam să fie felul principal.
- Alice, nu felul principal. - Mai taci!
O, nu! La naiba!
Nu!
- Asta a fost foreza? - Nu!
- A fost o explozie? - Termină!
Astea sunt materiale progresive?
Poţi să-mi spui. Sunt foarte discretă.
- Pot să ţin un secret. - O să întârzii.
Nu poţi... nu poţi să pleci.
De ce?
- Că nu te simţi bine. - A, nu?
Da, îmi pare tare rău. Am uitat să-ţi spun, dar nu te simţi prea bine.
Şi n-o putem trata decât dacă stai acasă toată ziua,
şi eu am grijă de tine şi te sărut, şi-ţi gătesc...
Nu.
- Pa! - Bine.
O, la... Jack, stai!
Pa, pa! Fă-ne mândri!
Proiectul Victory. Ziua 987. Nivel de securitate galben.
Toţi angajaţii, în tranzit spre Sediul Victory.
Toţi rezidenţii prezenţi şi în siguranţă.
Bucuraţi-vă de ziua frumoasă, dnelor, şi ascultaţi Frank's Radio Hour.
Peter m-a pus să jur că nu spun nimănui.
O să construiască un rând nou de case în spatele nostru,
aşa că vom fi mult mai aproape de oraş.
Chiar? Uau!
Stai, cum ai fi mai aproape de oraş?
Nu vom sta cel mai departe.
Bună dimineaţa, dnelor!
Bună dimineaţa, Shelley!
Am o veste foarte palpitantă.
Proiectul Victory a angajat un om nou, pe Bill Johnson,
şi am invitat-o pe soţia lui la noi azi.
Toată lumea, uraţi-i bun venit lui Violet Johnson.
Bun venit, Violet!
Să începem! Prima poziţie.
Nu uitaţi, dnelor, e frumuseţe în control.
E graţie în simetrie. Ne mişcăm ca una.
Stomacul supt.
Bărbia sus.
Aşa.
Da, fireşte că Margaret n-a fost la oră.
L-am văzut pe dr Collins iar la ei.
- Nu! - Sunt şocată că Ted mai are slujbă.
- Iar? - Scoate-i-l de la gât, Fred!
- Da. - O, Doamne!
Bietul de el!
Am întâlnit-o. Pe noua soţie.
Violet. Cum e?
E ca un pui de căprioară, frumos şi îngrozit.
Se pare că soţul e un fraier.
- Jack ar trebui să găsească pe cineva. - Fii serioasă!
- Dean a spus că va fi promovat. - Aşa sper.
O să fiţi chiar după noi.
- Ce faci pentru petrecere? - Ouă umplute.
Doamne, Jack o să fie director executiv. Ţine, te rog!
Gata. Îl sun pe Moş Crăciun.
- Nu-mi daţi de ales. - O, nu!
Trebuie să-l sun! De-aia mi-a dat numărul lui.
A spus să-l sun dacă nu sunteţi cuminţi. Îl sun.
- Aş vrea să am de ales. Dă-mi ăla! - Dar ne-am oprit!
Nu. Dă-mi-l!
Tot ce contează e cum răspundeţi în acele momente.
Sper că o să vă dovediţi vouă şi tuturor celor care s-au îndoit de voi
că meritaţi viaţa pe care o doriţi.
Pe mâine!
La naiba!
... pentru că am ales să rămânem.
Bună!
Cum a fost ziua ta?
Mult mai bună acum.
Am făcut friptură.
Ce altceva?
Piure.
Ce altceva?
Fasole verde.
Ce altceva?
Roşii umplute.
Ce altceva?
E atâta... piele.
Du-te şi caută-l pe fratele tău, bine?
Bine, nu mai fredona cântecul ăla. Ce e?
Nu ştiu. Speram să-mi spui tu. Mi-a rămas în minte de zile-n şir.
Poate e un cântec de copii, ceva ce cântă copiii tăi?
O, nu, eu n-am copii.
Nu începe!
Nu e ceva ce vrem. Ne distrăm.
Eu locuiesc alături. N-o să crezi ce am auzit.
Parcă ar fi într-o lună de miere perpetuă.
Jack şi Alice au timp doar unul pentru celălalt.
Nu e ceea ce vrem.
În plus, copiii lui Bunny mă plac pe mine mai mult.
Aşa e, e enervant.
Eu cred că trei e numărul perfect. Bill vrea patru.
După ce faci unu, e la fel.
Să mai faci unu...
Alice, câţi copii ar trebui să facă Violet?
O, cel puţin şapte.
PROIECTUL VICTORY
NUMAI ANGAJAŢI DUPĂ ACEST PUNCT
SEDIUL CENTRAL VICTORY PE AICI
Doamne! Unde ai fost?
Am transformat evitarea altora într-un sport olimpic.
- Locul ăsta e incredibil! - Şi n-ai văzut nimic.
Aş putea dormi în baia lor şi nu m-ar găsi niciodată.
Sunt sigură! Bună!
Bună!
Doriţi să beţi un cocktail?
- Da, sigur. Mulţumim. - Da, tare mult.
- Pa, pa! - Pa!
Mulţumesc.
- Mă îngrozesc. - Sunt siniştri.
- Cred că dorm cu capul în jos. - Poartă haine la fel în fiecare zi?
Ciudatul ăla mic face cel mai bun Manhattan.
Ne-am făcut luna de miere în Sea Island.
- Ce? - Şi noi la fel.
- Serios? - Da. Ai mâncat la Dominick's?
Am avut puţine emoţii.
A durat un pic să mă obişnuiesc.
Da. Durează să te acomodezi. Dar devine mai uşor.
Aşa e. Da.
Sunt foarte bucuros să fiu aici. Nici nu pot...
Nu ne-am dat seama.
Sincer, sunt zăpăcită de când am sosit.
Da.
Bill spune că e diferenţa de fus. Totul e un pic în ceaţă.
E aerul de deşert. O să te obişnuieşti.
Asta a spus şi dr Collins.
A fost foarte drăguţ să vină.
- Sunt inginer tehnician. - Ar trebui să vină la cumpărături cu noi.
Alt departament decât al lui Dean şi Ted.
Practic, un departament mai prost şi mai puţin important.
N-am apucat să vorbesc cu Frank foarte mult.
Frank nu trebuie să vorbească cu tine.
O, îmi pare rău, nu am...
N-ai idee cât de extraordinar e. Sau ce poate face.
Ai noroc şi că ştii cine e, darămite că eşti în casa lui.
Sunt doar bucuros. Îmi pare rău.
Eram bucuros. Bine.
O! Fetelor, hai, hai!
- Pe aici? - Da, mergi în faţă.
Adunaţi-vă toţi!
De obicei, nu avem şansa să primim cupluri în casa noastră.
Dar, cu ocazia asta, abia aşteptam
să sărbătorim noii rezidenţi.
Bill, Violet...
Mă bucur pentru voi, că puteţi învăţa de la soţul meu
şi vă alăturaţi misiunii şi că deveniţi parte din familia asta.
Frank a construit ceva cu adevărat special.
Ce a creat aici e...
E o altă cale.
O cale mai bună.
- Şi ne avem doar unii pe alţii... - De ce suntem aici?
Hai să plecăm, acum.
N-ar trebui să fim aici.
Ce-a fost asta?
Gata, gata.
Margaret şi Ted trec printr-o perioadă dificilă.
Întrebarea lui Margaret e corectă. E o întrebare bună.
De ce naiba suntem aici?
De ce, când peisajul ăsta poate părea atât de...
... arid, atât de dur, de prăfuit, de...
... inutil?
De ce să nu fugim?
De ce să nu ne întoarcem la siguranţă, la status quo, unde ar trebui să fim?
Nu, eu aleg... Noi alegem să rămânem pe poziţie.
Nu?
Să ne uităm mai atent, să săpăm mai mult.
Să minăm acel potenţial pur, nelimitat.
Nestemata aia de o valoarea neimaginabilă şi nelimitată.
E doar prea uşor să fii distras de aparenţe.
Mult mai dificil, "mai curajos", aş spune,
să cauţi ce ar putea fi.
Dean, care e inamicul progresului?
- Haosul. - Da.
Urât cuvânt. Haos.
Un duşman nemilos, haosul ăsta.
Energia nefocalizată, inovaţia înfrânată, speranţa strangulată, măreţia deghizată.
Eu văd măreţie în fiecare dintre voi. Ştiu exact cine sunteţi.
- Ce facem? - Schimbăm lumea.
Exact.
Mă uit în jur şi mai văd un motiv pentru care sunt aici.
Cândva feţe nefamiliare, străini cu toţii, acum...
... o familie curajoasă.
Oameni ca dr Collins, unul dintre primii care a construit comunitatea asta cu mine.
Mulţumesc, dr Collins, pentru viziunea ta.
Şi aventurieri ca Bill, noul nostru explorator îndrăzneţ.
Acest curajos Robinson Crusoe,
care alege să ni se alăture în această aventură.
Bill, mulţumesc că ne eşti partener.
Şi-ţi mulţumesc, Violet, pentru că îi eşti parteneră.
N-ar putea face asta fără tine.
Vouă, tuturor soţiilor...
Noi, bărbaţii, vă cerem multe.
Vă cerem tărie, un umăr pe care să plângem,
mâncare acasă, o casă curată,
şi discreţie, mai presus de toate, iar asta...
... e foarte dificil.
Tu eşti stânca mea şi nu aş fi aici fără tine.
Îţi mulţumesc.
Puteţi pleca.
Jack?
- Margaret. - Mă ţin ascunsă aici.
Lasă-ne o secundă, Alice. O să fie bine.
Nu sunt bine. Nimic nu e bine.
- Trebuie doar să doarmă. - Nu dorm.
Am coşmaruri.
Ce faci?
Mă întreb de ce am ales cravata asta.
Îmi plac cravatele tale.
Nu. Sunt atâţia oameni afară.
Jack, e multă lume. E multă lume afară.
Uimeşte-l într-un meci de dublu. O să adore imaginea asta.
O, da, da, da. Puteţi credita contul lui Dean?
Încă nu-mi vine să cred că putem lua pe credit peste tot.
Da, dar Victory are lucruri pe care nu le poţi cumpăra cu bani.
Aşa e, n-ai grija vremii sau să înveţi să conduci.
- Mie-mi place să conduc. - Nu.
Ţie-ţi place ca Jack să te înveţe să conduci. Ăsta e preludiu.
Să revenim la lista de oaspeţi. Kathy şi Bob au fost la Frank?
- Aşa cred. - Chiar?
Uau, pare foarte aleatoriu, nu? Cine e invitat şi cine nu.
N-are legătură cu vechimea sau succesul.
Nici cu faptul că te place, nu?
Pleosc, pleosc! Cine e gata să plonjeze în vară?
- Ia ăla! - Oribil.
- Margaret s-a dat în spectacol. - O, Doamne!
- A aruncat băutura în faţa cuiva? - Ce? Nu.
Nu s-a întâmplat asta. Era supărată.
A fost umilitor şi Ted va fi dat afară.
Dacă Peter ar fi dat afară, m-aş sinucide. Fără glumă.
Nu pot trăi în altă parte.
Margaret trece doar printr-o perioadă grea.
Şi a cui e vina?
Ştiu. Tot mi-e milă de ea.
Desigur. A fost un accident cumplit.
N-a fost un accident.
Bunny, termină! Zău!
Nu vreau să fiu nepoliticoasă. Ştiu că era prietena voastră.
A fost, când era normală. După aia şi-a pierdut minţile.
Şi-a dus fiul în deşertul ăla.
- A crezut că a văzut ceva. - Avea halucinaţii.
Nu a fost chiar clar ce s-a întâmplat.
Ştia cât de periculos e, cum ştim toate.
Singurul lucru pe care ni-l cer e să stăm aici, unde e sigur.
Totuşi, ea l-a târât pe băieţelul ăla în mijlocul a Dumnezeu ştie ce.
Dacă nu vor să mergem acolo, au motivele lor.
Şi, când au găsit-o...
Era singură. Pe el nu l-au găsit.
Ştiam că a murit, doar că nu mi-am dat seama...
Susţine că l-au luat ca s-o pedepsească.
Băieţii şi jucăriile lor. Măcar ştim că lucrează.
Ce credeţi că fac cu adevărat acolo?
- Ce vrei să spui? - Păi, ştiu ce ne spun...
"Dezvoltare de materiale progresive".
Dar, uneori, Peter insinuează că fac, de fapt, arme.
Şi că totul se întâmplă sub pământ.
- Pentru că Frank a descoperit... - Peg.
Scuze.
Suntem toţi aici, deoarece credem în misiune.
Da.
Şi noi avem slujbe, la fel de importante, de vitale.
Ce facem acasă, că-i sprijinim, avem grijă de ei.
Fără asta, n-ar putea să fie acolo, să schimbe lumea.
Toată lumea se concentrează la sacrificiile pe care le fac
urmărind ceea ce vor.
Eu vreau să vă concentraţi la sacrificiile pe care le faceţi stând pe loc.
Neurmărind ceea ce ştiţi că vi se cuvine renunţând
şi acceptând o versiune mai mică a vieţii voastre.
Sacrificiul nu necesită doar curaj, necesită credinţă, spunând:
"Voi suporta durerea asta, rănirea asta, efortul ăsta,
ştiind că ceea ce vreau se află în partea cealaltă."
E înfricoşător să sacrifici ceva.
Dar sacrifici mai mult stând în frica aia.
Pe mâine!
LEGĂTURA SPRE ORAŞUL VICTORY MERGEŢI ŞI RELAXAŢI-VĂ!
VICTORY FAZA 2 ÎN CURÂND
- Nu faceţi cumpărături azi, nu? - Ce?
Am spus că nu faceţi cumpărături azi, nu?
O, nu. Nu.
Mă tem că aici e capăt de linie. Mă întorc în oraş.
E-n regulă. Eu sunt aici să mă plimb.
Trebuia să ies din casă.
Să iau nişte aer curat.
Dle? Vedeţi asta?
Sunteţi bine, dră?
Da. Vedeţi avionul ăla?
Mă tem că nu sunt sigur despre ce vorbiţi.
E un avion chiar...
O, nu! Dumnezeule! Opriţi! Opriţi!
Avionul! S-a prăbuşit!
Sunteţi sigură?
Da! Da! Mergeţi acolo. S-a prăbuşit.
Vă arăt eu unde e.
Acolo? Nu, eu nu merg acolo.
Poftim?
Nu mă duc acolo. Trebuie să stăm aici, unde e sigur.
Dar nu mă pot duce acolo singură.
Nu aia e ruta mea. Nu pot.
Dar dacă au nevoie de ajutor? Hei!
Dumnezeule!
Dumnezeule! Ce e în neregulă cu tine?
AVERTISMENT
MATERIALE PERICULOASE ÎN FAŢĂ NUMAI PERSONAL AUTORIZAT
Alo!
Am nevoie de ajutor. A fost un accident.
S-a prăbuşit un avion...
Alo!
Putem uita.
Putem uita ce societatea ne-a învăţat să simţim.
Putem uita de haosul care domneşte sub auspiciul egalităţii.
Ne putem adânci în ceea ce ştim că e adevărat,
că tânjim după ordine.
Permite-i conştiinţei tale să se scufunde în această lume, în acest adevăr.
Adânceşte-te în felul în care ar trebui să fie lucrurile.
Alice.
- Jack? - Te-ai trezit.
Nici n-am avut timp să pun masa.
Ce se întâmplă?
Îţi fac cina.
Trebuia să avem cinci feluri.
Din nefericire, cred că am rămas cu trei.
Nu te uita la aia! Felul ăla e oficial şters din meniu.
Ce s-a întâmplat?
Am fost cam agresiv cu asezonarea.
De cât timp eşti acasă?
De câteva ore.
Nu, nu te uita la aia! Bine, fac friptura aia.
Ştii, cea pe care ai făcut-o de ziua mea?
Doar cu câteva schimbări.
Eram aici când ai ajuns?
Da. Dormeai în dormitor.
Se pun morcovi în friptură?
Cum am ajuns acasă?
Cu troleul, cred.
Stai, deci a venit şi m-a luat?
Despre ce vorbeşti?
Jack, am coborât din troleu. Am văzut un avion prăbuşindu-se.
Alice, aş fi auzit dacă s-ar fi prăbuşit un avion.
- Nu, Jack, l-am văzut... - E destul de gălăgios...
- ... şi m-am dus pe jos şi... - ... greu de ratat.
Hei. Eşti bine?
- Nu, nu ştiu. Nu sunt... - Ce e?
Am avut un vis foarte ciudat. Un vis foarte ciudat.
Îmi pare rău. Ştii cum mă fac visele ciudate?
Cum?
Flămând. Vrei puţin morcov?
Da.
Alice, vreau să fiu sincer cu tine cu ceva.
Nu cred că piureul o să iasă.
Pentru că trebuie să-i fierbi întâi, iubitule.
Ştiam eu că mi-a scăpat un pas. Ce idiot!
- Stai să pun apă la fiert. - Nu, nu, nu.
- Haide, lasă-mă să pun... Bine. - Fă-ne ceva de băut.
Fă-ne ceva de băut. Sunt bucătarul tău în seara asta!
Hei...
Mă iubeşti?
Cel mai mult.
Fierb cartofii Fierb cartofii
Da, există întotdeauna oameni care vor beneficia de status quo,
şi vor veni după noi, deja vin după noi.
Sunt dispus să sacrific totul pentru voi.
Voi da tot ce am ca să creez o lume mai bună pentru noi toţi,
dar nu vă pot proteja fără loialitate.
Când promiteţi ceva, vă ţineţi de promisiune?
E cuvântul vostru sacru? E cuvântul vostru adevăr?
Este legământul nostru?
Pe mâine!
Alo?
Te-ai dus acolo. Ai văzut.
Margaret?
Ai văzut. Ne mint pe toţi.
Nu pot vorbi acum cu tine, Margaret.
Nimeni nu pune întrebări. Nu mai putem sta aici, Alice.
Nu sunt nebună.
Te porţi ridicol şi trebuie să încetezi.
Alice, tu mă ştii...
Nu.
Margaret!
Nu. Nu, n-o face!
Stai!
Nu! Nu, lăsaţi-mă!
Margaret! Lăsaţi-mă!
Margaret!
Jack, nu înţelegi. Eram acolo.
Am văzut totul.
- Sunt obosit, Alice. Vreau să dorm. - Am văzut-o căzând.
Am încercat să mă duc să ajut şi m-au luat de acolo.
- De ce să mă ai? Au... - Trebuie să încetezi!
N-are cum să fie bine, Jack.
Nu.
Nu ştiu ce să-ţi spun.
Ted e cu ea la spital chiar acum. A spus că-i trebuie câteva copci.
A alunecat curăţând geamul. A fost un accident.
Nu. Am văzut-o. S-a tăiat.
Ai avut o noapte grea.
- Nu! Nu! - Nu te simţeai bine.
A căzut şi ţi-ai imaginat ce e mai rău.
Şi-a tăiat gâtul!
Nebunie. E nebunie.
Jack, am văzut cu ochii mei. S-a tăiat.
Era sânge peste tot. Nu sunt doar câteva copci.
Te rog, nu deveni isterică.
Jack...
Era prietena mea.
Şi a venit la mine s-o ajut.
Şi am ignorat-o. Şi-apoi s-a întâmplat asta.
Şi simt că e vina mea.
Nu e vina nimănui, Alice. A fost un accident.
Nu.
A spus că o să vină după ea, pentru că ştia ceva.
- De ce mint despre ce s-a întâmplat? - Te rog, opreşte-te!
Ce ne ascund?
Hai, iubitule, trebuie să recunoşti că e ciudat.
Încetează!
Ceva e putred!
Ce faci la Proiectul Victory?
Ştii ce fac, Alice. Sunt inginer tehnic.
Ştiu.
Dar ei ce fac?
Te rog...
Ce se întâmplă cu adevărat?
Nu mă mai întreba!
Dezvoltarea de materiale progresive?
- Ştii că nu putem vorbi despre asta. - Ce înseamnă asta?
Hai, ce înseamnă?
Ce înseamnă? Măcar ştii?
Ştii măcar ce face Frank?
E secret. Nu avem voie nici să discutăm cu alte departamente.
Ştii asta.
- Dacă Margaret avea dreptate? - Termină, Alice!
- Dacă e un loc periculos? - Încetează!
Fac parte din ceva important, Alice.
Misiunea asta, ce face Frank, contează.
- Ştiu, iubitule, dar nu mă asculţi. - Nu toată lumea are şansa asta.
Şi, dacă mai vorbeşti aşa, o să rişti totul.
Ţi-e teamă de o retrogradare?
Viaţa noastră, Alice.
Viaţa noastră împreună. Asta.
Am putea pierde asta.
Te rog! Revino-ţi!
Te rog!
Pentru Dumnezeu!
Victory e sigur şi în siguranţă.
Un loc perfect în care să creşti o familie,
când nu te relaxezi cu prietenii sau te bucuri de priveliştea uluitoare
a acestui paradis scăldat în soare.
Deşi s-ar putea să găsiţi cea mai bună privelişte la piscină.
Aici puteţi duce viaţa pe care o meritaţi.
Putem duce toţi viaţa...
Dacă aş putea să-i spun lui Frank ceva, ar fi "mulţumesc".
Pentru că nu ştiam că aş putea fi atât de fericită.
Sincer, nici nu-mi amintesc viaţa mea de dinainte de Victory.
Frank ne-a oferit o şansă unică în viaţă. Nu aş...
Suntem atât de norocoşi că suntem aici.
- Umblă vreun virus? - Din câte ştiu, nu.
Asta e doar epuizare clasică.
Ai fost stresată sau presată în ultima vreme?
A văzut-o pe soţia lui Ted căzând. M-am gândit că e un şoc.
Aia a fost o căzătură serioasă. S-a simţit atât de jenată!
N-a fost o căzătură.
Şi-a tăiat gâtul.
- Alice. - Nu, nu, nu.
Când vezi o traumă, asta poate duce la amintiri distorsionate.
Chiar coşmaruri.
E...
Am nişte pastile pe care ţi le pot prescrie.
Chiar nu cred că am nevoie.
Sunt o precauţie.
MARGARET WATKINS RISC DE SECURITATE
Majoritatea pacienţilor mei au avut succes cu ele.
Doar te vor ţine relaxată.
Nu are nevoie de ele.
Asta nu e o problemă.
Ne descurcăm singuri.
O s-o ţin la dosar.
Ce i-ai făcut lui Margaret?
Poftim?
Soţiei lui Ted.
Îmi pare rău, eu...
Tot nu înţeleg cum de e bine.
Nu ai vrea să discut detaliile tratamentului tău
cu ceilalţi pacienţi, nu?
Nu m-ar deranja.
Chiar aş vrea să ştiu cum ai făcut-o bine.
După cum ştii, noi oferim îngrijiri psihice şi fizice aici.
Şi Margaret avea nevoie de amândouă.
Vestea bună e că, fizic, e bine,
dar, psihic, nu era.
Avea tulburări serioase. Izbucniri. Paranoia.
Lui Ted îi era imposibil să-şi facă slujba,
aşa că nu el nu mai lucrează la Proiectul Victory.
Avea nevoie de un ajutor serios.
Nu ca tine.
Nu. Nu e necesar aici.
E un scenariu cu totul diferit.
Cum spun britanicii?
"Fii calm şi mergi înainte!"
Jack. Mă conduci?
Sigur.
Şi nu uita...
- ... că mă găseşti mereu la telefon. - Mulţumesc mult.
O, haide!
Ştii poziţia noastră.
- Mă bucur că te-ai întors. Ai lăsat asta. - Mi-aş uita şi capul, dacă n-ar fi lipit.
Jack, n-ar trebui să te întorci la muncă?
Ba da. Sigur.
Ne vedem diseară. Bine.
O, nu. Nu. Nu e...
EXAMINARE FIZICĂ DOCUMENTARE
SUMAR CAZ: SUBIECTUL A REFUZAT ÎNGRIJIRILE AVERTISMENT FINAL
S-ar putea s-o invit pe Shelley la dans, dacă pare momentul potrivit.
Eşti încă în cadă? O să întârziem.
Ai văzut rochia pe care ţi-am luat-o? Am ales-o săptămâna trecută.
Nu m-am putut opri să nu mi te imaginez în ea.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Arăţi incredibil.
M-am gândit că ar trebui să încercăm o nebunie.
Hai să facem un copil.
Poftim?
Nu acum.
Uite, te iubesc.
Şi vreau mai mult de la tine.
Şi cred că vreau o micuţă ca tine.
Nu ştiu, cred că ar fi distractiv.
Gândeşte-te, bine?
Bine.
Diseară o să fie grozav. O să arăţi frumos.
ASTĂZI VICTORY MÂINE LUMEA
Bună seara! V-am aşteptat.
Îmi pare tare rău.
Aveţi cea mai bună masă a noastră.
- Mă bucur să te văd. - Bună, băieţi!
De ce vă certaţi mereu? Ce e cu voi?
- Mereu. Constant. - Suntem bine.
- Bună! - În sfârşit! Bună!
Bună! Dumnezeule!
Poftim, bea asta!
Arăţi ca o păpuşă. Întoarce-te!
Asta e a mea. Asta e a ta. Hai, bea!
- Dă-o pe gât! Aşa! - Bea-o pe toată!
Aşa!
Uite şi scandalagii!
Nu pot să cred că nu avem voie să vă punem la o masă.
E mai bine din punct de vedere al asigurărilor.
Aşa e.
Alice, cum te simţi?
Sunt bine. Sunt bine.
E foarte frumos. Mulţumim mult că ne-aţi invitat.
Şi, dacă aud pahare sparte, mă întorc aici.
Nu ne ispiti, că o să le spargem toată seara.
Ne vedem pe ring mai târziu?
Da, dnă. Bineînţeles.
Nu ştie soţul meu să dea o petrecere?
Face atâtea pentru noi.
Mai mult decât l-am putea răsplăti vreodată.
Dar am încercat un mic cadou pentru el.
Pentru noi toţi, de fapt. Sper să vă placă.
Haideţi!
Ai fost acolo.
Ai văzut.
Avea izbucniri.
Paranoia.
Ce ziceţi de asta?
Poftim! Mă înclin.
Hai, aplauze! Haideţi!
Vă place? Vă place asta?
Ridicaţi-vă de pe scaune, hai!
Ce faci, scumpo? Mă bucur să te văd.
Bine, aşa mai merge. Munceşti din greu, te distrezi la greu.
Ce zici, Jacko?
- Jack, vreau să merg acasă. - Ce?
Haide, Tim! Bine!
Ce ziceţi de asta? Aplauze!
Te rog, trebuie să plecăm. Chiar acum. Te rog.
O să-ţi dăm ceva de băut. O să fii bine.
Doar ce e cel mai bun pentru Victory! Dumnezeule!
Bine, luaţi loc!
Acum port povara de a încerca să urmez după asta. Va fi greu, dar...
Trebuie să recunosc că eu...
... plănuisem o mică prezentare.
Ştiu.
Jack Chambers.
Dacă ai putea veni un pic aici.
Jack. Jack, te rog. Trebuie să mă duc acasă.
Haideţi toată lumea! Aplauze pentru el!
Are nevoie de puţină încurajare.
Aplauze! Să-i urăm bun venit în Victory!
Jack Chambers.
Asta e seara mea preferată a anului.
Îmi place să văd pe toată lumea sub un acoperiş, să văd cât am progresat.
Dar puţini...
... puţini au progresat...
... la fel de impresionant...
... ca acest tânăr.
Am dezbătut asta mult şi bine, Domnul mi-e martor.
E cu siguranţă neobişnuit.
Însă ştiţi ce? Omul ăsta e neobişnuit.
Omul ăsta mă uluieşte.
Jack Chambers, am onoarea
să te invit să te alături
în consiliului de consilieri.
Eşti omul care spui că eşti?
Se potriveşte bine.
Îţi mulţumesc pentru loialitate.
Multe alte lucruri bune vor veni.
Ce ziceţi de asta, dnelor şi dlor?
Vreţi să-l vedeţi dansând?
Uitaţi-vă cum dansează!
Haide! Haide!
Uitaţi ce poate face!
Nu spune asta! O să-ţi găseşti altă slujbă.
Alice!
Hei. Ce e? Scumpo...
Ce s-a întâmplat? Ce este?
E extraordinar!
Totul e bine. E în regulă.
Bunny, trebuie să plecăm. Trebuie să plecăm acum.
Nu, nu, nu. Suntem bine.
Haide! Spune-mi, ce s-a întâmplat?
Ce ziceţi de asta?
Vă uitaţi cum dansează?
Margaret avea dreptate.
Punea întrebări pe care nu vor să le punem.
Aşa că i-au închis gura.
N-a alunecat. N-a fost un accident. Am văzut. Am văzut-o căzând.
Ne minte despre tot.
Dansează, Jack!
Hai să-l punem să se rotească, da?
Aşa că m-am dus acolo şi am văzut.
Unde ai fost?
Da, asta e! Hai, băiete, mai repede!
Nu te opri! Haide! Da!
Asta este!
Nu vă face asta să credeţi?
Ridică-te!
Ridică-te! Fă o plecăciune! O meriţi.
Şi, când l-am atins, am văzut ceva.
Şi-mi amintesc tot mai multe.
Şi am auzit vocea lui Frank, şi e în mintea mea...
E mai mult decât doar o sărbătorire a eliberării noastre de...
... regulile arbitrare ale societăţii,
e o sărbătorire a potenţialului dezlănţuit!
Ne aminteşte cine suntem!
Pot să-ţi arăt? Hai să mergem acolo.
Toată lumea va fi distrasă acum. Putem lua maşina lui Dean.
- Putem merge... - Opreşte-te!
- Ţi-ai pierdut minţile? - Ce?
- Te-ai dus la sediu? - Am crezut că am văzut un avion prăbuşit.
E singura regulă pe care ne roagă s-o respectăm.
Ştii cât de periculos este.
Nu ne întoarcem în urmă. Mergem înainte, da?
Ne mişcăm!
- Ai furat de la dr Collins? - Margaret nu poate fi bine!
Revino-ţi, Alice!
Te porţi ca un copil.
Soţul tău e acolo, în cea mai importantă seară din viaţa lui.
E sărbătorit şi tu încerci să strici asta?
Nu! Nu!
Vorbeşti exact ca Margaret!
A cui e lumea asta?
A noastră!
A cui e lumea asta?
A noastră!
- A cui e lumea asta? - A noastră!
- A cui e lumea asta? A noastră! - A noastră!
A cui e lumea asta?
Îi spun Operaţiunea Extragerea.
E cu securitate de nivel înalt.
Eu o voi conduce, ceea ce e un vot de încredere din partea lui Frank, cred.
- Bun venit! - Bun venit!
Uitaţi-l!
Vai, ce frumoase sunt! Intraţi!
- Intraţi! - O vreau pentru tine. Mulţumesc.
- Am întârziat? Aşa am impresia. - Chiar am ajuns în acelaşi timp.
Ce sunt platourile astea?
Îmi place tot ce e aici.
Da? Mă bucur, Bill. Mă bucur.
Bine, prietene, spune-mi adevărul. Chiar vine?
Ăsta e pentru tine. Cred că vine.
Cum naiba l-ai convins pe Frank să vină la voi?
N-am fost eu, ci Alice.
Astea-s avantajele, înţeleg. Aşa trăieşti.
- Tot ce e în casa asta e din catalog? - E o casă. Arată-mi inelul!
Am ajuns înaintea lui Bunny?
Ea... nu vine.
Ţi-am spus.
Îmi pare rău, băieţi. Pot să...?
E bine că ştii să dansezi, că eşti hidos de neatrăgător.
- Uite-i! - Câte secrete...?
Mulţumesc.
Mă bucur să te văd.
Ştiam eu! I-am spus lui Peg. Va fi un eveniment fără cravate.
Jack! Nebunule!
- Ce vrei să fac cu asta? - Ţine-o!
I-am spus că nu va fi formal.
- Pune-o la gheaţă! Sunt mândru de tine. - Mersi că aţi venit.
Casa e minunată, apropo.
- Jack, îi faci lui Shelley un cocktail? - Sigur.
Frank, petrecerea de aseară a fost demenţială.
Aşa e.
Eu încerc să-mi sui soţia într-un pahar de martini.
- I-a plăcut asta. - Ba nu.
- Unde ţi-e băutura? - Aici. Noroc!
Noroc! E o casă minunată.
- Cum eşti? - Eu? Minunat.
După noaptea pe care a avut-o Jack, incredibil.
Da, desigur.
Noroc! Mersi că ai venit.
Ai fost un triumf aseară.
- Nu mai încetam să vorbim despre tine. - Distraţi-vă!
Mă întorc la farfurii, să termin, şi ne vedem în...
- Pot să te ajut? - Nu, du-te! Zău. Spionează!
- Îmi place pick-upul ăsta. Mult. - Da? Îţi place, Bill?
Acasă, am o bancă. Cum ai...?
Probabil că vă daţi seama că aperitivele sunt
felul în care mă exprim şi uit de convenţii.
E un talent. Poate mă poţi învăţa.
Nu se poate învăţa.
Am aflat ceva foarte palpitant.
A, da? Ce anume?
Se zvoneşte că tu şi Jack încercaţi.
Ei bine...
Vom vedea.
Sper să vedem un băieţel.
Îmi pare rău că Bunny nu te-a crezut.
Dar nici tu nu ai crezut-o pe Margaret, aşa că...
... de ce să te creadă pe tine cineva?
Doamne, cât mă fascinezi!
Pentru că am aşteptat pe cineva ca tine.
Cineva care să mă provoace.
Niciun om mare nu a schimbat mersul istoriei
fără să fie împins până la limita potenţialului său.
Şi tu mă împingi.
Da.
Sper să continui.
Şi totuşi, iată-te aici, pregătind cina.
Ca o fetiţă cuminte.
- Stai jos! - Sigur.
Ştii dacă e fată sau băiat?
Nu. Sper să fie băiat. Mulţumesc.
Nu te saturi de ei, nu?
- Cu fetele e greu. - Vin imediat, bine?
Alice mi-a spus că joci tenis foarte bine.
- A, da? - Aşa e? Da.
E politicoasă.
Noi căutăm concurenţi fioroşi.
Dacă eşti pregătit să intri pe teren, sună-mă.
Am auzit de backhandul ăla. E faimos.
Dacă vrei un partener, sunt aici.
E presiune mare, nu ştiu dacă...
Mulţumesc.
Eu vreau peşte. Nu ştiu ce vreţi voi.
Mă bucur să văd feţe familiare.
Oricum, ferestrele alea, cele cu jaluzele?
De fapt, se numesc ferestre "jalousie".
Ştiai asta?
- Nu ştiai de ce. - Doamne!
Deci etimologia e "gelozie".
Şi tu spui: "Al cui e copilul ăsta?" şi eu spun: "Al tău".
Şi tu: "Cum se poate?" Şi e copilul tău.
Şi o fac în fiecare an.
Violet, de unde eşti?
- Poftim? - De unde eşti?
Din Philadelphia.
Şi eu!
- Vorbeşti serios? Nu ştiam asta. - Ştiam eu că te plac.
Majoritatea femeilor de aici sunt din Philadelphia.
Sau Baltimore. Sau Chicago.
Am observat.
- Pot să aduc cuiva ceva? - Eu, una, nu duc dorul iernilor.
Nu, nu, nu, prosper la soare, deşi am pielea albă.
Iubesc soarele. Iubesc plaja.
Aşa e.
Care a fost ultima plajă pe care ai fost?
- O curiozitate despre plaje. - Da?
Sunt, de fapt, cele mai murdare locuri din lume.
Doar o ladă de nisip cu boli şi...
Peter!
- Nu spune "boli" la cină. - E adevărat. Trebuie să ştie.
Probabil pot ghici. Hilton Head? Cape Cod? Sau Jersey Shore?
Şi ne-am făcut toţi luna de miere în Sea Island
sau Poconos, sau Cascada Niagara.
Cred că sunt destinaţii populare pentru luna de miere. Scumpe.
Frumoase.
Peter, nu ţi-ai terminat povestea.
Bill e probabil cel mai...
- ... prost jucător de golf. - Scuze, Peter, n-am terminat.
Violet, unde l-ai cunoscut pe Bill?
Ne-am întâlnit într-un tren.
- Spre Boston. - Spre Boston.
Da.
Ţi-ai scăpat biletul. El s-a aplecat, l-a luat şi ţi l-a dat, nu?
Da, aşa e.
Aşa l-a cunoscut Margaret pe Ted.
Şi Peg, am dreptate că aşa l-a cunoscut şi Debbie McIntyre pe soţul ei?
Da, am. Aşa s-au întâlnit.
- Da, aşa e. Sunt geloasă. - Da?
Sincer, e o poveste atât de dulce! Da, da.
- Nu e ciudat cum coincidenţele... - Incredibil!
Nu ni se spun foarte multe poveşti. Ni se spune ce ne amintim.
Până...
... încercăm să ne amintim lucruri
pe care ei vor să le uităm.
- Ca Margaret. - Alice...
Nu. Jack, e în regulă.
Sunt curios să aud unde bate.
Frank ne face ceva.
Halucinaţii, probleme de memorie, isterie.
Am văzut problemele astea la Margaret şi am văzut că se pot vindeca.
Dr Collin ţi-a prescris mai multe medicamente, pe care clar nu le iei.
- Întrebarea e de ce... - Ne minte. Ne minte pe toţi.
Bunny, prietena ta cea mai bună, e îngrijorată pentru tine.
Crede că ai nevoie de ajutor. De-asta nu e aici?
- Nu voiai să ţi se amintească. - Vă foloseşte. Ne foloseşte pe toţi.
Măcar ştiţi ce e Proiectul Victory?
- Aţi întrebat? - Tu ştii?
De-asta te-ai dus acolo?
La sediu?
Ce?
Îmi pare tare rău, dar nu ştii ce face.
Ai plecat de una singură. Ai ignorat toate regulile.
Şi v-a pus tuturor viaţa în pericol.
Da, m-am dus acolo şi m-am dus la sediu şi am văzut ce ascunde.
- Ce ascund. - Ne minte.
Ne minte pe toţi despre ce este Proiectul Victory.
Ne ţine în capcană aici.
Capcană?
Sper că nu se simte nimeni aşa. Vă simţiţi în capcană?
Violet?
Peg?
Asta e psihoza ta.
Vezi încrederea ca pe o capcană,
totuşi ai încredere în fiecare zi.
Toţi o facem. În seara asta, ai avut încredere să ne primeşti în casa ta.
Aşa cum eu am avut încredere în dormitorul meu.
Alice? Îţi aminteşti asta?
Încearcă să creeze o lume.
Dacă vrei să-ţi exprimi argumentele...
- ... foloseşte cuvintele tale, Alice. - Ne foloseşte pe toţi.
- Cu cuvintele tale! - Ce e în mâncarea asta?
Hai să vorbim despre asta!
- De unde a venit? - Îmi cer scuze tuturor.
Hai să ne gândim!
- Îmi pare rău, asta e o anomalie. - Lapte Victory. Carne Victory. Ouă Victory.
- Toate vin de la el. - De obicei, nu se întâmplă.
E foarte bolnavă şi va primi ajutorul de care are nevoie.
- Vă promit. - Tot ce ni se dă e de la el!
Şi e vorba numai de control.
Nici nu... Poate otrăveşte mâncarea!
Ajunge!
Venim în casa ta, stăm la masa ta,
şi tu-mi jigneşti şi înjoseşti soţul?
El te invită să faci parte din ceva la fel de extraordinar ca el
şi tu stai acolo ca o răsfăţată obraznică,
cerând răspunsuri la întrebări inventate de tine.
Există un tipar, nu-i aşa?
Un tipar de văicăreli egoiste.
Sau e doar disperare ca să fie palpitant?
Să scuipi această şansă în faţă?
E sfâşietor că paranoia ta tristă, disperată
ar putea să distrugă ceea ce noi încercăm să creăm.
Eu n-o să-ţi mai ascult aberaţiile.
Frank, iubitule, o să fiu în maşină.
Ei bine...
Jack, cred că i-ai servit prea mult soţiei tale.
Mulţumesc.
Mă aşteptam la mult mai multe de la tine.
Noroc, Alice!
Jack, hai să vorbim.
Te-ai simţit bine în seara asta?
Ce? Nu, nu m-am simţit bine.
Ai plănuit o seară întreagă ca să mă sabotezi.
Nu! Nu, nu ţi-aş face niciodată asta.
Nu ţi-aş face niciodată asta. Te iubesc.
Încerc... încerc să ne salvez.
Încerci să ne salvezi ducându-te acolo.
Da, pentru că am văzut un avion prăbuşindu-se. Ţi-am spus.
Dar, Jack, tot ce am spus la masa aia e adevărat.
Frank a şi recunoscut. Mi-a recunoscut în bucătărie.
De-asta am făcut asta. De-asta s-au întâmplat toate astea.
N-ar fi făcut asta.
Jack...
Toată lumea se poartă de parcă sunt nebună.
Şi nu sunt nebună.
Şi am nevoie să mă asculţi.
Am nevoie să mă asculţi.
Hei...
Hei, uită-te la mine! Uită-te la mine!
Pentru mine...
... tu eşti...
... tu eşti mai important decât toată asta.
Mai important decât Victory.
Mai important decât Frank.
Cred în tine. Cred în tine.
Nu cred în el. Şi nu am încredere în el.
Şi nu am încredere în locul ăsta.
Şi nu mai vreau să fiu aici.
Nu mai vreau să fiu aici. Şi trebuie să plecăm.
Trebuie să plecăm. Şi putem merge oriunde.
Putem să mergem oriunde şi să ne crem lumea noastră.
Şi vom fi tu şi cu mine şi vom fi bine.
Şi nu contează unde mergem, ci doar că suntem împreună.
Te rog! Te rog! Te rog!
Te rog!
Bine.
Bine?
Bine.
Bine?
Bine.
Te iubesc. Te iubesc.
Dar trebuie să plecăm în seara asta. Nu putem fi aici.
Te iubesc. Hai să mergem!
Te iubesc.
Jack? Am făcut un snack dacă vom merge toată noaptea.
Dar cred că am luat totul.
Hai să mergem!
Iubitule, hai să mergem! Haide!
Îmi pare rău.
Ce?
Te iubesc atât de mult, Alice!
Iubitule, ce e?
M-am străduit atât de mult să împiedic asta.
- Ce? Hai să... - Te rog să crezi...
Iubitule, trebuie să plecăm. Trebuie să conduci.
Trebuie să plecăm. Hai!
- Îmi pare rău. - Nu. Nu! Nu!
Nu, Jack, te rog! Pot fi mai bună!
Alice, îmi pare rău! Îmi pare rău!
Lasă-mă să fiu mai bună, te rog! Iubitule, te rog!
Lasă-mă să fiu mai bună! Lăsaţi-mă!
Lasă-mă să fiu mai bună! Sunt atât de... Jack, te rog!
Îmi fac rău! Nu! Nu!
Nu! Jack! Îmi fac rău!
Îmi fac rău!
La dracu'!
Nu, vă rog, vă rog. Vă rog, nu...
Iubito, eu
Cu tine tot timpul
Nu poţi vedea
Că tânjesc să fiu
Cum o să am grijă de tine?
Nu spune asta! O să găseşti altă slujbă. E în regulă.
Îmi pare rău.
O să fac ture în plus. Nu e o problemă.
Gata. Rezidentă, închide-o!
Pensă. Forceps.
- Bine. Noapte bună! - Noapte bună!
Noapte bună, dnă doctor!
- Noapte bună, dr Warren! - Noapte bună!
Adică, prima întrebare este...
E atât de târziu! Am crezut că ajungi până la zece.
Şi eu. Operaţia s-a lungit mult.
Sunt mort de foame. Nu am mâncat.
De ce nu?
Nu ştiam ce vrei şi tu nu mi-ai răspuns la mesaj.
N-am telefonul în sala de operaţie, Jack.
Ar fi plăcut să ştiu asta.
Apa caldă tot nu merge?
L-am sunat pe tip. N-a putut veni azi.
Bine. Dacă nu pot face duş, mă duc la culcare.
Haide, nu te-am văzut toată ziua.
Ştiu, îmi pare rău, dar sunt foarte obosită, iubitule.
- Dansează cu mine! - Nu. Nu, Jack. Opreşte-te!
Am terminat o tură de 30 de ore. Am cusut 12 oameni.
Şi trebuie să mă întorc în şase ore. Sunt foarte obosită.
Trebuie să mă culc. Bine?
Adică, prima întrebare e...
... ştii pe cineva cu adevărat fericit? Nu?
Sau satisfăcut?
Societatea modernă ne-a sufocat personalităţile
şi ne-a deviat de la destinul biologic.
Eu văd acea versiune a ta pe care ai îngropat-o adânc
şi pe care toată lumea o ignoră.
Acela... acela eşti adevăratul tu.
Eu ştiu că eşti bărbatul care spui că eşti.
Aşa e mai bine.
Bun venit acasă!
- Ia uite cine se simte mai bine! - Slavă Domnului!
BUN VENIT ACASĂ DRĂ ALICE
Nu striga să te-audă tot cartierul. Sunt aici.
Mi-a fost atât de dor de tine! Am început să scriu bârfe într-un jurnal.
- Da? Ar trebui să-l citesc, atunci. - Cât de trist!
- Arăţi senzaţional. - Mulţumesc. Mă simt mai bine.
- Ce mă bucur că te-ai întors! - Şi eu.
- Bună, Jack! Uite ce maşină! - Îţi place?
Dean va încerca să facă sex cu vehiculul ăsta.
Unde e Dean?
Joacă golf cu Bill.
Iubitule, ar trebui să te duci.
Până acum ai avut grijă de mine. Meriţi să te distrezi un pic.
Da, du-te! Las-o! E a mea acum. O să grădinărim.
Poftim?
Doar bem şi ne uităm la plante. Nu am grădină.
- Pa! - Pa!
Ne vedem mai târziu. Bine.
Violet nu se scula deloc. Parcă era lipită de scaun.
Faţa lui Peg era atât de roşie, c-am zis c-o să explodeze.
Peg e soţia lui Peter. Mereu însărcinată.
Da. Da, da.
Da, bine, sigur. Scuze.
Sunt cam în ceaţă de la tratament.
E-n regulă. O să-ţi aminteşti.
Da. Bine.
Dumnezeule! Uite-i că vin!
Dumnezeule! Bună!
Ai văzut semnul?
E cel mai frumos pe care l-am văzut în viaţa mea!
Aţi angajat un artist profesionist să-l facă?
- Noi l-am făcut. - Da? Nu cred.
Repede, arată-mi! Arătaţi-mi!
Eu am făcut partea asta.
Îmi arăţi cu degetul? Care parte? Hai, hai, hai!
- Eu am făcut soarele şi litera... - Soarele şi...
E frumuseţe în control. E graţie în simetrie.
Ne mişcăm ca una.
E frumuseţe în control. E graţie în simetrie.
Ne mişcăm ca una.
E frumuseţe în control. E graţie în simetrie.
Ne mişcăm ca una.
Bună!
- Miroase uimitor. - Mulţumesc.
- Cum a fost ziua ta? - Nici nu-mi mai amintesc acum.
Bine.
Ai venit puţin mai devreme, dar am...
... atâtea lucruri de terminat.
Aşa că va trebui să mă duc să scot alea din cuptor.
Nu, o să se ardă. Nu.
Întâi mâncăm şi asta ar trebui să-ţi dea putere.
Doamne, ce frumos e!
Iubito, eu
Cu tine tot timpul
Nu poţi vedea
Că tânjesc să fiu
Cu tine tot timpul
Acum că eu
Cu tine tot timpul
- Nu poţi vedea - Nu poţi...
- Că tânjesc să fiu - ... tânjesc să fiu
- Cu tine tot timpul - Cu tine tot timpul
Proiectul Victory, candidatul numărul 426.
Numele: Jack Chambers. Vârsta: 29. Grupa sanguină: O-negativ.
Evaluare psihologică: bună. Naţionalitate aleasă: britanică.
Soţie aleasă: Alice Warren. Relaţie preexistentă: da.
Înţelegi discreţia necesară ca să faci parte din această comunitate?
Da.
Înţelegi consecinţele indiscreţiei?
Da.
Eşti conştient că tu răspunzi de pregătirea sistemului tău de casă?
Da.
Eşti de acord cu cererile fizice şi medicale pentru a intra în Victory?
Da.
Eşti conştient că tu răspunzi de întreţinerea fizică a vieţii alese?
Da.
Eşti conştient că trebuie să ieşi din simulare
prin Sediul Victory în fiecare zi
şi să te întorci doar pentru numărul alocat de ore?
Da.
Iubito, eu
Mi-e tot timpul dor de tine
Nu poţi vedea
Că tânjesc
Să fiu tot timpul cu tine
Nu poţi vedea
Că tânjesc să fiu
Tot timpul cu tine
Bun venit la Proiectul Victory!
În acest moment, sunt 72 de utilizatori activi.
Reintrarea ta a început.
... auspiciul egalităţii.
Ne putem adânci în ceea ce ştim că e adevărat,
că tânjim după ordine.
Putem ceda în faţa ierarhiei naturii?
Permite-i conştiinţei să se afunde în această lume.
În adevăr.
Cufundaţi-vă şi mai mult
în felul în care ar trebui să fie lucrurile.
Alice?
Nu!
Bine.
Iubito, ai iar o criză. Doar respiră adânc!
E în regulă. Doar respiră, Alice!
Aşa e bine. Doar respiră.
Aşa e bine.
Ce ai făcut?
Alice, te rog, stai calm!
O să fie bine. Pot să explic.
Ce dracului se întâmplă?
- Eşti soţia mea. Te iubesc. - Ce dracului se întâmplă?
O, nu...
Nu. Nu poţi spune asta. Nu mă iubeşti.
Nu, nu face asta! Nu face asta! Alice, gândeşte-te!
Gândeşte-te la viaţa ta şi la ce vrei cu adevărat.
Eşti bolnav.
Aveam o viaţă. Mi-ai luat viaţa.
Nu, ţi-am salvat viaţa.
- Nu e adevărat. - Nu, ascultă-mă!
Munceai tot timpul!
Voiam să muncesc! Îmi plăcea. Ce?
Erai tristă. Erai foarte nefericită. Îţi urai viaţa!
Era viaţa mea!
Viaţa mea! Nu îmi poţi lua asta!
Eu ţi-am dat asta!
Ţi-am dat toate astea, Alice!
Avem noroc că suntem aici!
Frank a construit lumea asta ca să ducem viaţa pe care o merităm!
Trebuie să plec în fiecare zi ca să fac destui bani să stăm aici.
Şi urăsc fiecare minut! Urăsc asta, Alice!
Tu poţi să stai aici. Şi eşti fericită!
Eşti fericită.
E în regulă.
Alice. E perfect aici.
Nu vrei să trăim perfect?
Nu, m-ai făcut să mă simt nebună.
Am venit la tine...
... şi tu m-ai făcut să mă simt ca o nebună.
Alice, îmi pare rău.
Dar nu trebuie să te mai mint.
Alice...
- Alice, te rog. Te iubesc. - Ştiu.
Ştii că te iubesc. Aş face orice pentru tine.
Tu eşti toată viaţa mea.
Te iubesc. O, Doamne!
Nu contează unde suntem, doar că suntem împreună.
Tu ai spus asta. Tu mi-ai spus-o.
Alice.
- Alice, îmi pare tare rău. - O, Doamne!
Mai sunt şi alţii?
Mai sunt şi alţii ca mine? Unde sunt corpurile lor?
- Nu ştiu unde sunt. - O, Doamne!
Nici nu ştiu cine sunt bărbaţii. Jur.
Nu e treaba noastră.
Bărbatul e responsabil doar pentru soţia lui şi-atât.
Deci toate soţiile sunt blocate aici?
O, Doamne! Copiii.
Nu. Nu, Alice, copiii nu sunt reali. Nu sunt reali. Nu-ţi face griji cu ei!
Suntem doar noi doi. Uită-te la mine!
Nu-ţi face griji cu ei! Uită-te la mine! Suntem noi doi.
Bine? Tu şi eu. Stai cu mine!
- Am nevoie doar... - O să fim fericiţi.
- Am nevoie de un moment. - O să fim fericiţi aici.
Nu, Jack.
Nu, Jack, te rog.
Încetează! Alice!
Nu, am nevoie de un moment...
Lasă-mă! Nu pot să respir!
- Lasă-mă! - Alice, opreşte-te!
- Nu! - Opreşte-te, Alice!
Opreşte-te!
Alice?
Ce s-a întâmplat?
Ce este?
Jack Chambers a murit.
Alice, ascultă-mă!
- Nu, trebuie să-ţi spun ceva. - Nu, trebuie să pleci.
- Nu. Lumea asta nu e reală. - Alice, o să te omoare.
Frank a creat programul ăsta.
- Şi a creat o lume şi e... - Ştiu.
Şi o să te omoare. O să te omoare în lumea reală.
O să-ţi omoare corpul real. Trebuie să pleci.
Bine? O, Doamne!
Alice, dacă cineva moare aici, moare şi în lumea reală.
- Ce vrei să spui? - Jack nu te mai poate aduce înapoi.
Nu te mai poate aduce aici ca înainte. Trebuie să ieşi acum.
Alice, trebuie să pleci. Ştii să conduci. Ia maşina lui Jack!
- Bunny, răspunde-mi! - Du-te la sediu! Ai fost acolo.
- Trebuie să pleci acum, Alice! - Cum adică ştii?
Ascultă...
Am ştiut dintotdeauna.
Eu am ales asta.
Copiii mei sunt aici.
- Bunny, copiii tăi nu sunt reali. - Ba sunt.
Sunt reali pentru mine, Alice. Pentru că aici sunt în viaţă!
Aici, nu i-am pierdut.
Aici pot să-i păstrez. Nu înţelegi?
Ei ştiu? Femeile ştiu?
Nu.
Nu ştiu.
Du-te!
Trebuie să pleci.
Doamne, Alice! Al cui e sângele ăla? Jack!
Ce se întâmplă? Unde e Jack? Dean?
Întoarce-te înăuntru, Alice! Scumpo... Opreşte-te!
Unde e Jack? Ce face?
Jack!
Scumpo, hai înăuntru!
Trebuie să mergem înăuntru, te rog.
Sunt copiii.
Unde e Jack?
Peg, vreau să te duci înăuntru la copii, Peg!
Peg, nu se simte bine.
Au spus că nu se poate întâmpla aşa ceva.
- Taci, Bill! - Au promis că e sigur.
Jack!
Ni se aminteşte cine suntem!
Am venit să salvăm lumea de ea însăşi.
Suntem avangarda unei promisiuni. Suntem viitorul!
Suntem frăţia genialităţii, fiecare dintre noi.
Vă apropiaţi de portalul Victory.
Pregătiţi-vă de ieşire în zece, nouă, opt...
- A cui e lumea asta? - A noastră!
- A cui e lumea asta? - Alice!
Du-te! Du-te, Alice! Du-te!
Nu, nu!
- Lasă-mă! - O să te găsească!
Te rog, te rog, te rog! Nu fi atât de...
Au spus că nu se va întâmpla asta!
La dracu'!
Opriţi-o, idioţilor!
Opriţi-o!
Nu, nu!
Nivel roşu de securitate.
Suntem într-un adăpost adecvat.
Staţi în case şi aşteptaţi instrucţiuni.
Atenţie, rezidenţi din Victory.
Nivel roşu de securitate.
Unde e?
Accident mare.
Cele două maşini din faţă şi Collins. Collins e mort, dle.
Ascultaţi-mă, nu o lăsaţi să iasă!
Dacă ajunge acolo, trece. Cine o s-o bage înapoi?
Frank?
Frank, ce facem? Domnule?
Bărbat prost ce eşti.
E rândul meu acum.
Nu!
Haide! La naiba!
Nu mă părăsi!
Tu şi cu mine.
Întotdeauna.
Tu şi cu mine.
Când cunoaştem acea realitate,
ne putem desprinde.
NU ÎŢI FACE GRIJI DRAGĂ
Traducerea şi adaptarea Andrea Puticiu