Fröna kommer att dö här.
Är jorden långt borta?
Ja.
Är jorden giftig?
Inte än.
Stanna?
Återvänd.
Det är härifrån vi har kommunicerat.
Nära nog. Och maskinen?
- Vi dog nästan på grund av den. - Då är den nog okej.
Sköt de dig?
- Ja. - Naturligtvis.
Jag trodde jag skulle återvända till Anthea.
Jag behövde veta att vårt folk skulle komma hit.
- Vårt folk? - Det var min rätt.
Rätt? Du hade "rätt till sanningen"?
Du sa att jag skulle få åka hem. Jag vill åka hem.
Jag med.
De låter mig be här.
Det är det enda jag varit nyfiken på på länge.
De låter mig närvara. Som du ser gav jag dem våra frön.
Jag kunde inte bara vara en skitstövel,
- och ta deras vatten och andas deras luft, och inte ge något tillbaka.
Och de öppnade sig.
De flesta människor kan inte öppna sig utan att förlora förståndet.
Men folket här är gudomliga.
De är inte precis skojfriska.
Men de försöker inte förstöra allt levande heller.
Tysthetslöfte.
Försök inte låtsas vara ett Guds barn.
Det kanske jag är. Och hör på dig.
Jag har skapat ett monster.
Alldeles upprörd över en lögn.
Jag insåg att du skulle berätta för henne.
Hon hade inte gjort sitt om hon vetat.
- Du vet ingenting... - Ingenting om henne.
Visa oss varför vi är här.
Det här geografiska området har naturlig magnetisk anomali.
Satelliterna blir blinda, vilket känns passande.
CIA har saknat mig i åratal.
Nu är det bara en gentleman och jag.
Och tystnaden.
Och vårt sista jävla hopp.
MANNEN SOM FÖLL TILL JORDEN
Munkarna. De måste ha byggt det här med dig.
Det var en jävla skattjakt världen över efter delarna.
Men själva monteringen var inte så komplicerad.
De upplevde glädje i skapandet.
Det är inte stort nog.
För vadå?
Fusionsmaskinen är skeppets motor.
Du tänker flyga hem och hämta Antheanerna.
Men inte alla.
Var inte så jävla dömande. Skeppet är utmärkt.
Alla försöker döda mig och jag är blind.
Det var det bästa jag kunde göra på 45 år.
Det fanns tusentals när jag åkte. Skeppet rymmer...
Hundratals.
- Hundratals. - Vilka?
Adepterna.
Inte drönarna.
- Men... - Bara adepterna.
Naturligtvis, bara adepterna. Jag behöver inga drönare här, eller hur?
Ditt förbannade... arsle!
Jag ser inget.
Drönarna har... Vi...
Vi höll ihop Anthea.
Molnen försvann på grund av beslut som adepterna fattade.
Det fanns 40 flockdjur när jag åkte.
Allt var dödfött. Allt! På grund av era beslut!
I utvecklingens namn är det inte ens ett argument.
- Det är irrelevant. - Irrelevant?
Adepter finns bara tack vare oss.
De adepter som lever, lever tack vare oss.
Era namn finns dokumenterade.
Men det var aldrig någonsin ni. Det var våra ryggar som kröktes.
- Jag fostrade dig bättre än så här. - Jag fostrade dig!
Min tröga skalle fattade till slut.
Jag fostrade dig för bra om du tror att ni klarar er utan oss.
Det här är det skepp vi har!
Vad händer med oss när de kommer?
Ni kommer att försöka döda oss.
Ja, och efter det?
Varför behöver ni inga drönare här? Vad händer med människorna?
Vi...
Blir vi drönarna?
Som min far?
Som när min far inte kände igen mig?
Ms Falls, innan vi kom var din far döende i sängen. Korrekt?
Man förlorar något. Man vinner något.
Det är inte ditt beslut att fatta!
Det gjorde jag inte. Det var du. Ni är redan drönare.
Människor gör vad som helst om det bekräftar något de tror på, även du.
Han sa att du var unik, du drogs in.
Han sa att vi skulle rädda allt. Oss allihop.
Och det ska vi. 2030 närmar sig. Jorden kommer att dö.
Adepter och drönare är ett enda system. Man kan inte separera dem.
Det här handlar inte om det. Det här är en koppling.
Någon måste se, någon måste bygga.
Du kan inte förändra oss till något du behöver.
Det vi alla behöver. Inte magi. Utveckling.
Min far är annorlunda, okej? Han är en fundamentalt annorlunda...
Person. Är han fortfarande en person? Och är det så illa?
Han lever. Du kan älska honom.
Ms Falls, jag har ägnat åratal åt att planera.
Inga chouxbakelser, inga spelkvällar i klostret.
Det finns bara en väg.
Vi måste skapa nästa version av båda våra arter.
Tillsammans kan vi blomstra och skapa nästa art.
- Nästa art? - Det är som djungeln.
Den anpassar sig. Jorden blir nästa djungel.
Skönt att bli av med allt. Dags för nästa fas.
Vi klantade till det, båda två. 2030.
Det här är hur vi alla överlever.
Det här är hur din dotters barn har en chans.
Nej. Nej, jag...
Jag kan inte öppna den dörren.
Nej. Om det här är slutet för oss, då slutar vi som vi är.
Det har tagit oss en evighet att bli de vi är.
Jag vet.
Tror du inte att jag älskade er innan jag kom?
Det gjorde jag.
Jag har inga ord för det, men det gjorde jag.
Och ni tog min vetenskap och mina ögon,
- och jagade mig som ett djur.
Ni behövde bara älska mig tillbaka.
Nu...
Du...
Din familj?
Är du beredd att offra din familj?
Jag ska bygga om maskinen.
Du ändrade algoritmen som aktiverar kärnan-
- när du flydde från labbet. Jag skulle ha gjort samma sak.
Du måste låsa upp den.
Vi är hundratals kilometer från civilisationen.
Ett ormbett kan förstöra dina lungor och du ser aldrig din familj igen.
Om du låser upp algoritmen kan du återgå till ditt liv.
Din del är avklarad. Vi tar hand om resten.
Du ser oss aldrig igen. Inte oss två i alla fall.
Gå tillbaka till den du var. Eller vem du än vill vara.
Stäng dörren. Spela musik och dansa med varandra.
Ta vara på den tid ni har.
Blickar. Röster.
Du vet hur det är att hoppas på att få uppleva ännu en.
Tid med dem som betyder något, Ms. Falls.
CIA TOPPHEMLIGT
Så nu har vi två utomjordingar på vift.
Vi har fortfarande ingen kvantfusion,
- och det här är er officiella rapport om agent Clays död.
Självmord.
Begick inte Gregory Papel också självmord?
Sköt sig i huvudet i skogen?
Ja, sir.
Kanske någon av er kan berätta varför inblandning i den här röran-
- får våra agenter att begå självmord.
Agent Dominguez?
Jag... Jag kan nog inte...
Jag tror att två överspända män blev besatta, sir.
Ja, Clay var definitivt överspänd.
Innan vi blev osams stod ni varandra nära.
Kommer jag att bli informerad om ditt självmord, Drew?
Aldrig, sir.
Agent Dominguez?
Nej, sir.
Hitta våra saknade vänner, och kom inte hit med detta igen.
Är det förstått?
- Ja, sir. - Ja, sir.
Obduktionen skulle ha visat att första kulan gick genom Clays käke.
Den andra gick in i bröstet.
Självmord innebär att direktören fick en ändrad rapport.
Tack.
Du påstås ju vara smart.
Det här är vad jag tror.
Thorn fick nys om maskinen och behövde någon i dess närhet.
Han visste att vi inte kunde låta den förbli i privata händer.
Något i den stilen?
Och du fick en massa pengar.
Hur mycket?
Mer än jag någonsin hade sett, ma'am.
Du mördade någon jag...
...uppfostrade.
- Han svek er, ma'am. - Någon jag uppfostrade.
Clay tänkte döda honom.
Du visste vad han var?
Jag visste. Jag förstod inte.
Sluta.
Du skonade utomjordingen och sköt människan.
Spencer var en nyckelperson som inte längre finns i mitt liv.
Det är det som spelar roll.
Har jag rätt?
Ja, ma'am.
Men jag har dig.
Jag funderade på att sätta dit dig.
Men jag ger dig en chans att vara till nytta.
En chans.
Förstått?
Ja, ma'am.
Håll koll på Falls-kvinnan, men grip henne inte än.
Bara se vart hon leder dig.
Hon är den som kan leda oss till dem båda och till kvantfusion.
Gör det, annars blir du hängd för högförräderi.
De hänger inte folk för högförräderi längre.
Jag gör det.
Du visste att hon hade ändrat algoritmen.
Jag väntade på att hon skulle berätta.
Så välutvecklat av dig. Hämta hit henne.
- Hon kommer inte tillbaka. - Hon måste. Tiden går.
Jag måste hem och tillbaka innan den här planeten är körd om åtta jävla år.
Miljontals saker kan gå fel.
- Och du måste ha upphöjt dig. - Till vad?
Du blir en legend. Jag trodde att du var uppmärksam.
Din lilla video startade det. De är upprymda av mysteriet.
Du kommer att bli dyrkad som den där datakillen i svart polotröja.
- Du måste bli det. - Varför måste jag det?
För när vi tar oss hit igen, om vi tar oss hit igen,
- måste någon hindra dem från att döda oss.
Någon med verklig makt. Någon som är det de alla vill bli.
Herre Jesus.
Exakt. Tänk på vad som hände honom.
Förstår du inte vilka de är?
Jag har gett dig äganderätten till Thorn,
- som nu har aktiemajoriteten i OriGen.
De är båda dina. Grattis.
Sätt min familj på skeppet.
Min familj fick inte följa med på något skepp.
Sätt min familj på skeppet.
Är du säker? Din fru och barnen?
Du kanske tycker att de är lite trista nu.
De hittar nog inte dig alls, eftersom du ser helt jävla annorlunda ut.
Varför inte stanna med tjejen tills du vill ta livet av dig med alkohol?
Kärleken får fram våra latenta alkoholisttendenser.
Syster Mary Lou tog på sig skulden.
Men det var du som var svag, inte hon.
Hur som helst...
Inga drönare.
Förutom mig.
Du räknas inte som drönare längre.
Är det därför du tog hit mig?
- Du visste att jag skulle bli... - Det bästa av båda.
Hur?
Jag visste så fort jag tilldelades dig.
Minns du fröna?
Ja. Det var din sista dag.
Vad gjorde du?
Är jorden giftig?
Jag ställde frågor.
Den enda drönaren någonsin.
Och sedan tog vi farväl.
Mina barn är döda.
Du var ljusår bort.
Och du var allt jag hade.
INGEN SIGNAL
- Är jag verklig? - Va?
Är jag en levande...
Det är ödet som...
Det var mitt liv! Det hade inget med dig att göra.
Det var mitt och min familjs,
- och du kom och rörde till allt som du ville.
Du gjorde oss till en del av ditt liv, och nu lämnar du oss bara?
Jag trodde på dig, men du är inte den jag ville att du skulle vara.
Jag vill åka hem.
- Du kommer inte ut... - Inte?
Du kan ta mig hem.
Vi kan åka tillsammans nu.
Men det gör du inte.
Jag kan inte.
Inte förrän du låser upp algoritmen.
Jag kan aldrig bli mänsklig.
Men du måste vara det.
När du ändrade algoritmen...
Ja. Jag ändrade den för det här ögonblicket.
Exakt.
En människa måste ta beslutet. Det här är din planets öde.
Jag kan inte leva om mitt barn inte känner igen mig.
Jag kan inte leva om han gör oss till drönare.
Det kommer inte att hända.
Jag lovar.
Jag ska skydda alla mot honom. Jag ska skydda Molly.
Hur? Varför skulle jag tro på dig?
För att jag...
För att jag älskar henne.
Du vet ingenting om kärlek.
Jag har lärt mig.
Lärt dig?
Jag hade inget val.
Du...
Du plockade upp mig vid vägen när du hade många skäl att inte göra det.
Jag gav dig alla skäl att inte göra det.
Men du gjorde det.
Och varenda dag när du flätade Mollys hår.
Hennes vackra hår.
Och när din fars hud spricker och torkar av medicinen,
- hjälper du honom.
Och hur du förlät mig.
Inser du ens vilken kärlekshandling det är?
Och du gör det utan att tänka.
Så hur kan jag förbli blind för kärleken omkring dig?
Den finns inom mig.
Jag tror dig nästan.
Nästan måste räcka.
Annars försvinner alla.
Jag vet inte vad du sa till henne, men det fungerade.
Hon skulle ha förstört ditt liv.
Bra gjort. Vi har det vi behöver.
Nu sätter vi igång.
Så där, ja.
Titta. Titta på vingarna. Den är vacker.
Mamma!
Det är okej.
Pappa. Pappa.
Åh, Juzzie.
Jag är okej.
Är du okej?
Kom du hem ensam?
Molly,
- det är dags för min medicin.
Han är på bättre humör nu.
Kom. Kom igen.
Åker du tillbaka? Till honom?
Nej.
Min del är över.
Och jag kan inte åka tillbaka.
Han var inte vad du trodde.
Jag trodde att jag visste vart han skulle ta oss, pappa.
Han tar mig tillbaka till samma fönster.
Men utsikten är helt annorlunda nu.
Och den lilla tid vi har kvar,
- ska jag ägna åt att tro på honom.
Nej. Jag klarar inte det längre.
Varför? Är du rädd?
Ja.
Jag kan inte tro på något jag är rädd för.
Jag tror på Gud-
- och tyngdlagen...
...och jag är rädd för båda två.
Jag har min tro, Juzzie.
För att du är vetenskapsman.
En stor vetenskapsman.
God morgon. OriGen.
TRE MÅNADER SENARE
Vi har påbörjat nedräkningen inför lanseringen.
Vi vill ha en serie.
Vi vill att ni överväger att publicera-
- en serie artiklar om Mr. Faraday, OriGen...
Och maskinen?
Absolut maskinen.
- När får jag träffa Mr. Faraday? - Jag sköter det.
Mr Faraday har gett mig information-
- om vad det nu är ni gör där uppe.
De senaste tre månaderna har han tystnat.
Och ljusshowen. Var den äkta?
Är maskinen fortfarande en förnybar energikälla?
Eller har allt gått åt helvete?
Nej, det har det inte.
Varför pratar han inte med mig längre?
Jag antar att det finns flera-
- som inte vill att den här maskinen ska existera.
Kanske serien jag skriver handlar om en misslyckad direktör.
En arvtagerska som inte håller måttet och nu har sina sista dödsryckningar.
Mr Faraday och jag hade en överenskommelse.
Ni ska få all information om det viktigaste framsteget i människans...
Hatch, då? Han var den som tog kontakt med mig.
Penny, om du vill ha storyn, så ska Hatch Flood inte nämnas alls-
- i legenden om Faraday och kvantfusion.
Men Hatch tog med Faraday till OriGen.
Och nu är det mig du har att göra med.
Och jag är den enda direktkontakten till Faraday.
Det blir det eller inget.
Justin.
Jag är ensam.
Försvinn från min egendom.
- Får jag prata med dig? - Med mig?
Jag måste prata med någon.
Jag kan inte berätta för en präst.
Jag kan inte berätta för någon annan.
Du orkade bära på det,
- allt du vet om honom och du blev inte galen.
Hur?
Jag torterade ingen.
Jag visste var han kom ifrån.
Men jag såg honom aldrig för den han verkligen var.
Är.
Han är utsänd av Gud.
Och jag...
Jag försökte svika honom för pengar...
...från ett oljebolag.
Vad vill du?
CIA kommer att döda mig.
De blir tvungna till slut.
Men innan de gör det, kommer de att ta honom.
Och när de tar honom...
...kommer de efter dig också.
Du hade rätt om min mor.
Hon gav mig det här för att påminna mig om att Gud...
...alltid ser oss.
Ta det.
Jag vill inte dö med det på.
Snälla.
Jag är ledsen.
Du arbetade inte för något oljebolag.
Newton är Thorn.
Gör det saken bättre eller sämre?
Morfar?
Saknar du dina händer?
Nej.
Tog han tillbaka dem?
- Vem? - Larven.
Molly, kom så får jag se på dig.
Jag vill att du ska komma ihåg en sak.
Larven är snäll.
Han är snäll, och han är unik.
Han gav mig något jag trodde att jag aldrig skulle få tillbaka.
Saker i min fantasi.
Om du inte saknar dina händer, gör inte jag det heller.
Men jag saknar dina fötter.
Mamma, mamma. Kom och se morfars hår.
Jag städar.
Har någon sett sladden till strykjärnet?
Jag hatar ditt strykjärn. Kom och titta.
Mamma?
Wow.
Justin,
- mitt uppdrag är ditt uppdrag.
VÄRLDENS SLUT KOMMER PRECIS I TID
Washington Posts Penny Morgan har hamnat i stormens öga-
- medan alla väntar på hennes exklusiva story...
...I nyheter som satt världen i brand,
- tar techföretaget OriGen Global Royal Albert Hall med storm i kväll.
Efter lång tids spekulation,
- kommer OriGens mystiske man att presenteras för världen-
- och visa det som företaget hävdar vara-
- den saknade pusselbiten för en hållbar framtid.
När Edie Flood tog över OriGen Global, förklarade hon:
"Det är inte din fars techföretag. Det är inte min fars heller."
Ett modigt påstående som hon inte lyckats leva upp till förrän nu.
Okej, då sätter vi igång. Alla redo?
Hör ni mig? Kom.
Redo om fem, fyra, tre, två, ett...
Välkommen. Hej.
Det är så roligt att vara här.
Det är lite nervöst.
Älskar dig!
Hej.
Jag heter Edie Flood.
Det är ett nöje att vara här med er.
Jag vet vad ni har hört och läst de senaste tre månaderna.
Jag känner igen sorlet. Sorlet har blivit allt högre.
Jag vet att ni har frågor.
Jag vet att ni är skeptiska.
Jag vet att en del av er är beredda att förkasta det här.
Bra. Vi gillar utmaningar.
Min far...
...ville skapa en bättre värld.
Enkelt.
Men han hade inte kunnat föreställa sig det vi ska visa er idag.
Jag föreställde mig det.
Några av oss vågade göra det, och vi har lyckats.
Vi har lyckats och vi är här för att dela det mer er.
Ja!
Välkommen upp på scenen mannen som ni velat träffa:
Mr K Faraday från OriGen Global.
Faraday! Faraday!
Hur kom vi hit?
Till den här platsen.
Det här ögonblicket.
Om vi kunde se den kosmiska formen på varje val vi har gjort...
...skulle det likna en rak tidslinje?
En trappa?
Ett Möbius-band?
Låt oss gå tillbaka till början.
Jag kom hit för att valet var enkelt.
Leva eller dö.
De kallar mig tyrann. Kung.
En techgud-Willy Wonka,
- fullproppad med hemligheter.
Och allt är sant.
Tja...
Det om hemligheter i alla fall.
Säg inte att jag inte har varnat er.
Vart fan tror du att du ska? MI5 ska gripa honom.
Säkra området, men stoppa inte måltavlan-
- förrän vi har visuell bekräftelse av föremålet.
Stoppa honom inte förrän vi ser apparaten.
Uppfattat.
Ge mig min jävla telefon.
Det omedelbara problemet är-
- att mina vänner på CIA,
- MI5,
- tror att de är de enda som har rätt att ha hemligheter.
De vill desperat veta hur jag byggde det jag är här för att ge er,
- så att de kan hålla er ovetande.
Måltavlan synlig.
Nåd existerar när vi verkligen kan se varandra,
- och oss själva.
Samma sak med makt.
Om de hävdar att mina ord är vapen, så blir det här en krigsförklaring.
Ja!
Är ni redo att ha blod på era händer?
Ja!
När folk pratar om mitt arbete, hör jag ord som "revolution".
Men idag skippar vi "R".
I den här asken-
- har jag nästa steg på en fantastisk tidslinje.
Den makt de har stulit från oss ska återlämnas till oss.
Inga restriktioner, inga villkor. Vi blir äntligen fria.
Är ni redo?
Ja!
Är ni redo?
Ja.
Ta honom, nu.
Är ni redo att välja nästa steg i människans...
...utveckling?
VÄRMESKANNER
Var är Thomas Newton?
Ta in Justin Falls och Hatch Flood till det här rummet.
Jag vet att de är här.
Hur många av dessa finns det?
Det beror på dig.
På mig?
Innan jag vet att de lever, är det ingen idé att förhandla.
Vi förhandlar inte.
Så varför är jag här?
- Tack. - Hur många kuber finns det?
- Jag ska åka hem. - Förlåt?
Jag ska åka tillbaka till min planet-
- och ta hit dem som finns kvar av vår art.
De kommer inte hit. Låt mig förklara.
Jag måste tillåta det. Och du har inte att erbjuda.
Jag har redan en kub.
Om det finns en till, får någon ta en snabbkurs i att vara utomjording-
- innan de kan få den att fungera.
Jag har redan dig.
Jag har arkitekten.
Och jag har redan enda vägen till massproduktion, OriGen Global.
Thorn Oil har aktiemajoriteten i OriGen.
Ni bakom glaset vet vad det betyder.
CIA kan inte längre röra den.
Och Thorn tillhör mig.
- Kontrollen över båda företagen... - Kolla upp det.
...har överförts till Justin Falls och Hatch Flood.
Vänta, nej. Edie, då?
Din syster har tjänat sitt syfte.
Hon är ute.
Thomas Newton valde mig, och jag väljer er.
Ni två har just blivit de mäktigaste personerna på planeten.
Jag behöver lyfta och landa utan att bli nedskjuten.
Och Antheanerna måste få asyl.
Allihop.
Då ser jag till att ni tre bli inlåsta för evigt.
Det spelar ingen roll om ni kontrollerar Thorn.
Vi gör som vi vill. Så allt är vårt nu.
Och om dina vänner dyker upp hamnar de på vår version av fosterhem.
Du räknade väl inte med min medmänsklighet?
Naturligtvis inte.
Jag räknar med din girighet.
Om 12 timmar släpps specifikationerna och algoritmen för kvantfusion på internet.
Alla, överallt på jorden, får tillgång till allt gratis.
Det är ju absurt.
Designen har redan distribuerats till 117.000 servrar med tidsutlösning-
- i datacenter världen över.
Jag kan stoppa det, eller släppa det.
När som helst, från var som helst.
Hatch, berätta vad som händer sedan.
Tja...
Hatch.
Ja, okej. Om kineserna och ryssarna har specifikationerna,
- och kineserna bygger saker snabbare än vi,
- då förlorar ni i den globala kapprustningen.
Och varenda terroristorganisation och hackare med ett kreditkort...
Efter en vecka eller två är USA inte längre någon stormakt.
Om den här saken var en bläckfisk,
- skulle tentaklerna vara ekonomin, vapnen,
- själva kartan, militären, kraftnäten, transporthubbarna,
- all vetenskap, all handel, all medicin, alla regeringar...
Det är fler än åtta.
Jag tappade räkningen för jag är skiträdd.
Alla tentaklerna skulle sedan ha 3.000 mindre undertentakler-
- och ingen av dem skulle gå att känna igen.
Det är ingen bläckfisk längre.
Nej. Det är ett nytt, okänt djur.
Och i den globala kapprustningen har det 3.000 armar.
- Sluta. - Så du får nog sparken.
- Sluta, sa jag. - Okej, förlåt.
Har ni tänkt på vad han tvingar in er i?
Hur grymt det är? Hur själviskt?
Vill ni ha fler av dem här?
Förstår ni hur era liv blir?
Som de mäktigaste människorna på planeten...
Måltavlor, för alltid. Era familjer, för alltid.
Då får du se till att vi är trygga.
Min kontaktperson måste vara Lisa Dominguez.
Bara Lisa Dominguez.
Nej, nej, nej. Du är för smart.
Du måste ha programmerat in ett nödstopp.
- Vi håller kvar er här tills... - Jag är en utomjording!
Jag lovade världen en revolution, och det ska de få.
Om 12 timmar,
- kommer undanröjande av kroppar att vara ditt minsta problem.
Drew, du är ute. Dominguez, ta över.
Det där är starkt hat.
Du vet vem de kommer att fråga efter.
Du ledde dem dit.
Jag trodde det skulle bli...
...någon annan.
Vem som helst, egentligen.
Jag vet.
Om du försöker ta hit alla kommer ni att dö.
All vår vetenskap tyder på att ni alla dör.
Jag kommer på något.
Va?
Du... Du kommer på något.
Du kommer på något.
Jag är faktiskt stolt.
Du måste ha vetat att jag inte skulle låta dig överge oss.
Jag kunde ha gjort det.
Men...
Kärleken är blind.
Du väntade dig inte mig,
- eftersom du älskar mig.
Från tusentals ljusår bort...
...gör jag det fortfarande.
Jag borde kanske sluta.
Hej.
Vill du att jag ska gå?
Vi har slösat bort varenda chans familjen haft.
Och vi är rätt bra på svek.
Men om du hade berättat, hade jag bevarat hemligheten för alltid.
För alltid.
Ja.
Jag trodde aldrig det skulle hända igen.
Jag är nog borta när du kommer tillbaka.
Får jag tacka dig?
För vad?
Jag har aldrig...
...träffat en far...
...som du.
Gå nu.
Du har mindre tid än du tror.
Det har vi alla.
Ska du ta hit dina barn?
Jag ska försöka.
Får jag visa dem mitt LEGO?
Molly,
vet du vem jag är?
Du är den lille prinsen.
Jag vill inte att du ska åka.
Hur säger man "stanna" på ditt språk?
Och det här...
...är "återvänd".
Du får en av de här...
...varje kväll.
Jag ska ta hit min familj.
Ja.
De kommer inte att känna igen mig.
De är din familj.
De kommer alltid att känna igen dig.
Vi också.
Vad händer om du inte kan komma tillbaka?
Då...
...kommer en av våra världar...
...att klara sig,
- för jag tror-
- på dig.
Det är du.
Det kommer alltid...
...att vara du.
Det kommer alltid att vara du.