EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Ideen er ikke bare dårlig, men farlig.
Du kan ikke sprade inn på en av landets store ballettskoler
og lage en syk ballett ingen vil ha.
-Mona vil. -Ikke kall meg det.
Hun tigget, som i gamledager.
Jeg kunngjorde en ny Costa-ballett, men du har ikke frie tøyler.
Vi inspirerer kunstnere, vi knuser ikke sjeler.
-Store artister møter mørket. -En student døde nesten.
Derfor må jeg hjelpe resten med å møte frykten.
De trenger magi.
De har blitt fort voksne,
men vi hjelper dem med å finne sin plass i verden.
Om du tror verden er et eventyr, skap nok en Tornerose. Jeg kan gå.
-Unnskyld? -Gå hvor, Ramon?
Var du ikke ferdig i Paris? Stopper vi deg fra å ta en annen jobb?
Ingen er trygge.
Vi jobber med det.
Vi har brukt kapitalfondet til å installere tidslås på sovesalene.
For å glede foreldrene.
-En start. -En spøk.
De kommer seg ut, som vi gjorde.
Du satte i gang PR-kuppet. La oss briljere.
Jeg ser for meg plakaten. "Barn gjenskaper Jack the…"
Den heter bare Ripper.
Sminke på en psykopat.
Skal ikke du undervise?
-Han elsker meg fortsatt. -Jeg tror han har gått videre.
Se for deg en enkel historie. Gutt møter jenter og terroriserer byen.
Gutt blir legende.
Balletten blir en skandale. Styret vil nekte.
Dere presser kroppene deres til ytterpunktet.
Hvorfor dulle med psykene?
Få av dere søppelet! Alle sammen!
Første posisjon, mot barren.
-Oren, har du et øyeblikk? -Ja.
-Fine doble tourer i dag. -Takk.
Man må snu hoder.
Ikke mitt hode, men at vi gjør det sammen.
-Prøver du å si noe? -Ja.
-Vi danset bra i går. -Jeg vet det.
Vi bør fortsette sånn, ikke sant? Lykkes på auditionene sammen.
Jøss, planlegger å dominere verden allerede.
Jeg vil ikke sløse bort tid.
Var det ingen flinke gutter på ballettskolen i LA?
Hva så?
Alle her klarer det jeg gjorde.
Jeg vet du har kjæreste, og jeg vil ikke blande meg,
men sannheten er at du vil ha meg, på en dansemåte.
Ramon Costa ser på en time før han kutter de første.
Jeg synes du er kjempeflink. Du vil klare deg bra her.
-Men teknikken i timene suger. -Det ordner seg.
Bare ikke i dag.
Iser du ned foten før Skiftenøkkelen ser på deg? Du må være alvorlig skadet.
Om Ramon Costa ser oss bomme igjen, er vi ferdige.
-Jeg beklager at du falt. -Ikke gjør det, jeg er ikke skadet.
Vi må prate strategi.
Min er enkel: Vær rå.
Det holder ikke!
I studioet gir jeg deg alt jeg har.
Men her ute er du på egen hånd.
-Jeg hører du falt. -Ja, Bette er en fallen kvinne.
Jeg er helt fin igjen.
Greit, la oss ta en titt.
Ok.
-Gjør det vondt? -Nei.
Hva med det?
Eller det?
Ingenting.
Ok, vel…
…basert på hevelse og begrenset mobilitet, mener jeg noe er galt.
Du kompenserer for en hoven akilles, som heller ikke står her.
Du er skikkelig skadet.
Om noe var galt, ville jeg sagt det.
Jeg risikerer ikke helsen for én dum rolle.
Hva driver du med?
Jeg er død, ferdig, slått.
Auditionene har ikke startet ennå.
Costa gir meg ikke solorolle, og om jeg ikke får det,
sender mamma meg hjem til New York.
Du kan overbevise ham.
Lett for deg å si, du har allerede imponert.
Til han ser meg slite i Topher Brooks klasse.
-Ballettmesteren er tøff. -Og så rask, som om det er et annet språk.
Det er fransk. Det er et annet språk.
Poenget er at jeg henger etter.
Du må bare lære det.
Om du lærer meg hva Brooks prater om, skal jeg gjøre deg mer avslappet.
Hvor er rosen fra?
Det var en gave. Se.
"Din tur til å fly"? Herregud, det er nesten en drapstrussel.
Det lå en hvit rose ved Cassie etter at hun traff bakken.
Vis det til politiet.
Glem det.
Neveah!
Det er ting du ikke vet om dette stedet.
Ting jeg har sett.
Jeg var oppe den kvelden, og så en person i enden av gangen, med stor hettegenser…
Med en rød glidelås?
Hvordan visste du det? Nå blir jeg redd.
Slapp av. Vi lever ikke i en Ramon Costa-ballett.
Er du sikker?
-Du ville prate? -Ja, vet du hvorfor?
Jeg vet jeg har tatt litt av…
Beskjed fra sjefene.
Stopp etterforskningen av fallet på ballettskolen.
-Jeg har ikke… -Jeg vet dette er nytt for deg.
Jeg var åtte år i militæret.
Å være den første på åstedet… Du lærer å riste det av deg.
Vi har tegn til kamp, lederen holder tett, studentene lyver.
Ingen får se jentas legejournal.
-Jeg gir det gjerne til drapsavdelingen. -Ingen har dødd.
Handler det om venninna di? Om du trenger tid…
Jeg trenger at kolleger beskytter folk, ikke institusjoner.
Det er noe galt der.
Ser du det ikke, er du en del av problemet.
Jeg har sett for mange damer la følelser stå i veien for en sak.
Om du vil ha oppmerksomhet, ikke gjør det sånn.
Ta en pause, alle sammen. Vi jobber med soloen etter pausen.
Brava!
Madame DuBois. Det var ingenting.
-City Works er heldige som har deg. -Takk.
Men noen ting endrer seg aldri.
Pervoer er pervoer.
Hva kan jeg si? Styrelederen er en entusiast.
En generøs en.
Er bra, ja?
Er flott.
Jeg pratet med Talbot. Fin fyr.
Han vil se et utdrag av Ripper i morgen.
Hadrian tar ikke kunstneriske avgjørelser.
Det er første styremøte siden Cassie falt, de skal velge ny leder.
-Det er ikke tid til opptreden. -Talbot mener det er det.
Du sa de ikke ville like det. Det skal jeg motbevise.
Ramon!
Brisé volé.
Tendu cruisse.
Sissonne, trois, pas de bourrée.
Trois, pas de bourrée, chassé, pas de chat, pas de bourrée.
Du er sen.
-Du har det altfor gøy. -Ikke sant?
Og piqué, balancé, balancé.
Soutenu.
Sissonne doublée.
Sissonne doublée! Relevé. Piqué en dehors. Doble.
Chaînés. Og avslutt!
Du må tenke som en dukke.
Ballettmesteren er hjernen. Du er kroppen.
-Kom igjen! -Ok.
Bette!
-Bra du har et øyeblikk til din gamle mor. -Takk for at du tok deg tid.
Et øyeblikk er alt jeg har.
-Jeg har en middagsavtale. -Er pappa fortsatt bortreist?
Bette, terapien hjelper.
Godt å vite.
Jeg stiller til styreledervalg.
Alle gode ting er tre!
Whitlaw-navnet er blankpolert, og jeg skal ta premien,
få litt respekt fra venner og naboer.
Å gifte seg til penger… de gjør det ikke enkelt.
Jeg vil også ha noe.
-Jeg landet litt hardt. -Det var derfor du ville møte meg.
Jeg halter på ibuprofen, eller så hjelper du meg med å lette.
Jeg tenkte et dusin oksykodon.
Seks hydrokodon.
-Mamma! -Jeg bryr meg om deg.
Ser man det.
-Hvordan gikk prøvene? -Fantastisk!
-Visste ikke du ble med. -Er Delia middagsgjesten din?
Ikke skap en scene.
-Jeg bor på et rom fem kvartaler unna. -Det er ditt valg.
Trodde du var opptatt. Bli om du vil.
Apropos, hvor mange stemmer har du?
Ser bra ut nå som stjerna mi har blitt solist.
Noen må avsette Talbot.
Jeg frigjør folket.
Ramon sa dere skal ha auditioner. Jeg hjelper deg gjerne.
Jeg klarer meg, takk.
Alle andre dansere ville tigget om råd fra Delia Whitlaw.
Andre ville ikke hatt det hengende over seg senere.
-Har større ting å tenke på. -Det er nok krevende
å slikke Costas hårete deler.
Elizabeth! Hvorfor kan du ikke være grei?
Fordi jeg har vondt, mamma!
Hjelp meg, så skal jeg være sukkersøt.
Se om disse hjelper.
Jeg må tilbake.
Vil dette skje jevnlig?
-Det tar et par minutter. -Det er soverommet mitt.
Ikke en pokkers moské.
Bruk ryggen.
Jeg ser allerede at du teller.
Jeg er en taper.
Nei, det var bra deler. Fra begynnelsen av.
Kom igjen. Seks, syv og…
I ballett kan du være sterk som en bryter,
utholdende som en maratonløper og ha hjertet til en roer.
Men du har én ting ingen andre kan røre,
og det er fleksibiliteten din.
Du fødes med en gudegitt gave, myke leddbånd og sener,
men det du har er aldri nok.
Du er i krig med deg selv,
og kjemper mot kroppens ønske om krølle seg sammen.
Du bøyer deg til du brekker. Du kan ikke gå glipp av én dag.
Jobber du for hardt, tar kroppen hevn og blir som en skrustikke.
Men du lærer. Det gjør du.
Du finner den perfekte torturen som gir resultater uten å ødelegge deg.
Du klarer det.
Entrechat-quatren var sen.
Grand allegro, som i går. Saut de basque fra hjørnet,
ikke grand jeté en tournant. Og herrer,
tour en l'air. Damer, behold jetéen på slutten.
Og…
Ikke tell.
Og tour en l'air!
Balancé, balancé, soutenu.
Og en six, og en six!
Beveg mer på dere.
Og tour en l'air!
Femte på toppen av assembléen, ikke bare når dere lander.
Takk, Brooks.
Godt å se deg inspirere neste generasjon.
Jeg skal velge åtte av dere som får en rask pas de deux.
Etterpå avgjør jeg hvem som får en solo i forestillingen.
Jeg vet at Mr. Brooks har valgt partnere.
Jeg bryr meg selvsagt ikke.
Deg.
Og deg.
Ja!
Valgte han June Park over meg?
Er han blind? Hun er fæl!
Herregud.
Hei.
Jeg vil ikke prate med deg.
Forståelig. Jeg ville også vært sint på meg.
-Nei, jeg… -Du vet hvordan det er.
Vi kjefter på de vi elsker høyest.
Ta muffinsen min.
Du har fortjent den.
Og du fortjener en hovedrolle. Det gjør vi begge.
Og derfor har vi et stort problem.
Nyankomne.
Mener du Neveah?
-Hun bruker deg. -Hun hjalp meg i går,
så jeg gikk videre.
Du undervurderer deg selv.
Det er sant.
Neveah Stroyer vil ta snarveien til toppen,
du ødelegger for deg selv ved å hjelpe henne.
Vi har vært bestevenner siden vi var 13, vi må holde sammen.
Ellers ender du opp som Cassie.
Hvordan da?
Beundret, fryktet.
Men til syvende og sist, alene.
Så, den nye balletten,
jeg kaller den Ripper.
Den handler om den legendariske seriemorderen, voldelig og slem.
Den handler også om damene han…
Er det noe galt?
En av dere blir Jack.
En av dere blir hans siste offer, Mary Jane Kelly.
Jeg ser etter lidenskap, uttrykk, tapperhet
og fokus.
Prøv å levere.
Bette!
Jeg pratet med noen i styret før morgendagens møte. Om jeg hadde tid…
Ramon Costa kuttet meg. Første runde.
Det var dårlig timing.
-Jeg ville dø. -Det tror jeg på.
Etter alle lærerne jeg har betalt for, dørene jeg har åpnet,
gjør du ikke jobben min lettere.
Jeg prøver virkelig.
Jeg gjør ville, fæle ting for å hevde meg.
Jeg begynner å tvile på at jeg er et godt menneske,
-at jeg kan gjøre det rette. -Du har bare én ting å gjøre.
Danse bedre enn alle andre. Gjør du det, går det bra for deg,
og for meg. Fremtiden blir familien verdig.
-Men om du alltid mislykkes… -Jeg skal ordne det.
Jeg må tømme hodet. Mamma!
Skal vi gå på tehuset du pleide å ta meg med til?
Vi kjøpte de små sandwichene.
Når så du meg spise brød sist?
Jeg trenger en mamma akkurat nå.
Selvfølgelig.
Men nå må jeg ta på min egen oksygenmaske…
…før jeg kan hjelpe deg.
Ett skritt rett inn i løftet.
Løftet går opp, og ned igjen. Ikke overdriv.
Det er ikke i koreografien.
Stopp!
Dere to, vis dem.
Hva venter vi på? Musikk!
Fra arabesque-trekket.
Fin tolkning, det er rett stil.
Dere er unge, dere er sultne…
…dere er sterke og ivrige, men ingen er jevne,
og i ballett er det alt.
Du kan ikke være kjempegod én dag, og katastrofal den neste.
I morgen får vi se hva dere husker.
Spilledåseballerinaen min. Sikker på at du ikke har sett den?
Ja.
Jeg lover at jeg ikke blir sint, men jeg trenger den.
Jeg har ikke tatt den!
-Du så det som skjedde. -Vent, så…
Du tror du var dårlig i dag fordi du ikke fikk gnidd på en slitt ballerinamage?
Jeg har mye å tenke på.
Så jeg har et ritual, et system.
Det gir meg fokus og minner meg på hva jeg kan.
Den eneste som visste det var deg.
-Har du et øyeblikk? -Ja.
Dette er mitt ansvar.
Jeg mislyktes. Beklager.
Det var bare første trening.
Vi kan fortsatt vise ham at det han så ikke var tilfeldig.
Vi jaktet på gammel magi, i stedet for å danse i øyeblikket.
Ja. Vi prøvde for hardt.
Vi må koble ut eller noe.
Komme oss ut av studioet, finne noe vi kan bruke.
Bette!
Unnskyld meg!
Herregud!
Se hvor vi er!
Snek oss ut før vi ble innelåst for alltid!
-Takk for meldingen. -Jeg hadde villet vite det.
Jeg tar en pause.
Jeg har flere ideer.
Lær Shane og meg Ramons koreografi.
Ikke snakk om ham nå. Han får ikke se det.
Vi sniker oss inn på treningen. Ingen trenger å vite at du lærte oss den.
Jeg trodde moren din trakk i tråder.
Hun er min turnoff.
Vær så snill.
Hjelp oss å lære det han skaper.
Hva var det?
Gøy, bortsett fra gærningen som så på oss.
Han stirret på oss.
Fortalte jeg hva som skjedde i går?
Jeg kom inn, og han lå på gulvet og ba til Gud vet hva.
Det er ikke min stil, men han får gjøre hva han vil.
Det skremmer meg.
Ikke kult, Caleb.
Du sa jo han ikke hører hjemme her.
Fordi han er en dust, ikke fordi han snur seg mot Mekka.
Samme det.
Ikke meg!
-Pass deg, homse. -Det er du som ikke kan gå rett.
Rasshøl.
Du skal holde kjeft og unnskylde.
I den rekkefølgen?
-Vanskelig. -Dra til helvete.
Shane! Rolig.
Han har vår støtte.
911, jeg vil melde fra om at vennene mine og jeg blir angrepet.
-Hva er dere for noe? -Vi er dansere, rasshøl.
Og vi banker dere!
For en gjeng spinkle raringer.
Nei, det er motsatt.
Du er død!
Nei, jeg er en spinkel homse som banker deg!
Er det alt du har? Kom igjen!
Sånn, ja!
-Ser jeg dere igjen, vil dere angre! -Dette er vårt område, ikke glem det!
Dere!
Herregud!
Hvor lærte du å slåss sånn?
Hvem bryr seg?
Det er din feil at jeg måtte.
Militærfamilie.
Er det noe på gang?
-Har du et øyeblikk? -Jeg bør legge meg.
-Det handler om Cassie. -Skolen sa hun skled og falt.
Du tror dem?
Jeg vet ikke. Jeg var ikke her da det skjedde.
Men du har tatt Cassies plass, og kan lide samme skjebne.
Fortell om rosen.
Faen, June! Hun kødder med meg!
Nei, hun er bekymret.
Den som dyttet Cassie kan ha sendt beskjeden
som suger vann på rommet ditt. Det er en god grunn til å prate.
Vil du ha info, start med kilden din.
June sa hun så masse kvelden Cassie falt.
Som hva da?
Som hva da? Neveah!
Fa…
Takk… for at du blandet deg inn.
Pappa sa alltid: "Om en av soldatene faller, ikke la ham ligge."
-Høres ut som en bra mann. -Nå er han en død mann.
-Beklager. -Det bør du.
Dere drepte ham.
-Hvem? Franskmennene? -Du vet hva jeg mener.
For å hedre min far i kveld, måtte jeg forsvare fienden hans.
Vi er rivaler, Caleb…
Men jeg lover… Jeg er ikke fienden din.
-Vi må bo her sammen… -Det må vi ikke.
Madame og jeg er nære.
Jeg får meg ny romkamerat i morgen.
Du kan ha show for noen andre.
Hva faen gjør du?
Neveah, ha deg vekk! Herregud!
Ha deg vekk!
-Jeg gjorde det alle ville gjort! -Alle tystere!
Jeg snakker ikke med politiet! Og Bette og meg?
Jeg sa vi var på klubben. Det du så var ikke min feil!
-Du stjal lykkeamuletten min. -Tuller du?
Hvor er den?
Du er gal. Alle vet det.
Din kjerring.
Det var ikke meg.
Jeg som hjalp deg.
Jeg hjalp deg!
Det var det siste…
Det eneste mamma ga meg.
Jeg hørte det var krangling. Forventet ikke at det var dere.
Jeg tok bare tilbake det som er mitt!
-Du holder på å miste mye mer. -Madame DuBois?
Du hedrer ikke kunstens renhet, du får ikke solorolle.
-Du bør revurdere… -Sånn er reglene.
Alle får visst forskjellige regler.
Du må passe inn først.
-Vi vil ha henne. -Unnskyld meg!
Dette kom nettopp.
BALLETTENS FREMTID?
De elsket deg!
Balletten er paradoksal.
Fleksibiliteten skal blomstre i en rigid verden.
Brutale regler, isolasjon, det at de leker med hodet ditt,
det forvrir din naturlige tendens til å strekke deg
til et perverst mirakel.
Å gjøre deg selv til formbar leire, krever alt.
Du lærer å lure deg selv.
Du gjør deg selv nummen, ignorerer hva som er mulig
i din søken etter ekstrem høyde, lengde, fart.
Til sist forvandles du til det som er ønsket og forventet,
med enkle virkemidler.
Smertefølelse overgås av kraften i kroppen.
Smerten holder du inni deg.
Du holder den.
God morgen, min kjære.
Min kjære, jeg må sove.
Skal du virkelig avvise meg? Før jeg skal jobbe med vakre kvinner hele dagen?
Her kan du ikke holde på sånn du pleier.
De er studenter, og søsteren min er én av dem.
Slapp av, hun får ikke en stor rolle.
Auditionene er jo ikke engang over.
Spiller ingen rolle. Hun er allerede ute.
-Overrasket over at det ikke gikk bedre. -Hun også.
Hvem sender melding?
Ingen.
-Småripset i ensemblet? -Nei.
Det er ingen.
Noen som sier jeg har vært slem, og at de har noe på meg.
Har de det?
Er det noe jeg må…
Selvsagt. Det er alltid noe.
Jeg er kunstner.
Og som alle anstendige kunstnere…
…er jeg et beist.
Når jeg er sulten, spiser jeg.
Spenningen ved overdrevne forlengelser, en fots utrolige vrist…
Fleksibiliteten får deg nærmere Gud.
Du tøyer essensen din, sjelen din.
Viser dem hva du er laget av.
Tror ikke de vil like det.
Den beste måten å torturere fiender på, er med perfeksjon.
Du er en taper.
-Se på deg. Verdensherredømme? -Vi er dansere, og vi banker deg.
Sånn lager man show.
Cassie.
-Det er for farlig. -Jeg pleide å være fremtiden.
Ikke se deg tilbake.
Da snubler du.
Jeg har deg!
Da vinner de løpet.
Fra bunnen av…
Du er fem dobbel X.
Ja.
Du ser på tre trippel X.
Jeg bare kikker.
Den artikkelen vil gjøre mer skade enn godt.
Du har talent.
Men du danser ikke koreografien, den danser deg.
Jeg er her for å lære. Om ikke fra deg, så fra andre.
Costa er bare midlertidig, og med den innstillingen, blir du også det.
Jeg hører hjemme her.
Hør her. De som virkelig har troen på deg,
kaster deg ikke bare ut i rampelyset.
De er i bakgrunnen og bygger grunnlaget ditt.
Sånn gjør vi det her.
Fra bunnen av.
Akkurat.
Jeg har to år på å bli den neste Delia Whitlaw.
Ingen får en plass bare fordi de vil ha en.
Ikke?
Følg med.
MAMMA SÅ ARTIKKELEN. HVORFOR ER DU IKKE MED?
Vi kan ikke møtes mer.
Artikkelen slo hardt ned på skolens ledelse.
Bare Neveah Stroyer kan lede oss til det forjettede land.
Du er visst ikke enig?
Ballettens fremtid dro rundt på meg som en huleboer i går kveld,
kalte meg en løgner.
Du er en løgner.
Unnskyld?
-Du sa du sov kvelden Cassie falt. -Ja.
Jeg pratet med flere.
Jeg sa det for å…
-…holde ryggen fri, men jeg ser den. -Jeg var redd, ok?
Jeg var våken da Cassie falt,
og jeg så en person med hettegenser løpe ned gangen.
Den personen så meg også.
Om sannheten kommer for en dag, vil de vite at jeg tystet.
-Du sa de hadde på hettegenser? -Ja.
Men det eneste ansiktet som syntes var mitt.
Fy søren.
-Satte du inn dørene? -Dere er dansere.
Denne ga deg en blåveis.
-På tide å gjengjelde. -Bare prøv.
Shane, dette gidder vi ikke. Flytt deg.
-Fin. -Ikke når du blir kjent med meg.
Det var dritt.
Men noen må danse utdraget for styret i kveld.
Jeg velger dere.
Om dere ikke driter dere ut, får dere nok rollene.
-Fremtid! -Herregud, du leste det på nettet.
Du så rå ut! Nå vil de vel være venn med deg.
Ja, avtaleboken er full.
Se hvem jeg henger med.
Kamerat i koma. Send en Snap.
-Nei, du er fæl. -Hun er grunnen til at du er der.
Du er den nye rockestjernen.
-Ikke si sånt. -Det er sant. Du er best.
Det må være ok for deg om jeg bare er grei nok.
Det er ikke et alternativ. Du gjør dette for oss alle.
Må legge på.
Følger du etter meg?
Jeg stikker innom når jeg kan.
Jeg finner ut mye her.
Setter hun seg opp og babler i vei?
Nei. Men besøket hennes gjør det.
Ikke jeg.
Må være skummelt…
…å komme inn i en verden hun så grusomt forlot.
-Ikke gjør det. -Hva da?
Prøv å nå inn. Det skjer ikke.
Blir du forfremmet om du tar den ansvarlige?
-Jeg reddet livet hennes. -Eller sendte henne til skjærsilden.
Grå hettegenser, rød glidelås. Har du sett noen med det?
Romkameraten din sa hun så noen den kvelden.
Huset er fullt av tenåringer. Alle har hettegensere.
Ingen av oss vet hva den andres problem er.
Men jeg tror vi begge kjemper.
I kamp må noen passe ryggen din før du slipper ut av hullet du gjemmer deg i.
Det jeg prøver å si…
…er at jeg passer ryggen din.
DIN TUR TIL Å FLY
Beklager.
Hvorfor det?
Vet ikke. Godt spørsmål.
Vakker, ikke sant?
Utsikten.
Horisonten og sånt.
Jeg kan ikke tro han valgte oss.
Deg, selvsagt, men meg…
-Det er utrolig. -Det går bra.
Ha tillit.
Det er vårt store show.
Kan ikke komme for sent.
Vi danser foran alle de menneskene. Vi har gått gjennom det en million ganger.
Iallfall tolv, som er mer enn mye jeg har gjort før, og det gikk kjempebra.
Dette går kjempebra.
Det går fint, og det…
Oi, nøkkel.
Har du nøkkelen din?
Nei.
Hva faen? Lås opp!
Hva med sånn?
Hallo?
Unnskyld meg.
-Madame, har du et øyeblikk? -Dessverre ikke.
-Jeg har et stort problem. -Du er stor gutt, du fikser det.
-Jeg kan ikke dele rom med Nabil Limyadi. -Snakk med Torri.
Hun hører på deg.
Jeg har egne kamper å kjempe.
-Nabil er god, og har rett til være her. -Du vet hva som skjedde med faren min.
Vi prater om det i morgen.
Jeg fortsetter å hjelpe en ung mann med en røket menisk.
Men med tanke på…
Selena leter overalt. Jeg ringte danserne, ikke noe svar.
Så praktisk for deg.
Jeg ønsket ikke dette, men jeg går ikke på trynet nå.
…til både timeplan og budsjett.
Jeg vet det blir avgjørende for studentenes helse og sikkerhet.
Takk for helserapporten, Alan.
Godt å vite at danserne er i god form.
Nå skal Ramon Costa vise frem noe jeg har arrangert at vi skal få se.
-Mine damer og herrer, vi må vente. -Vi har en godkjent møteplan.
Dans krever fleksibilitet, Hadrian.
La oss gå videre til diskusjonen om styreleder i ASB.
Dansen er en del av søknaden min. Vi ser den før vi stemmer.
Vi er enige.
Vår kjære skole står på randen av katastrofe.
I hver krise kan man gjenfødes,
og jeg synes stedet trenger den nye starten.
Med Hadrian Talbot som leder
har sikkerhet blitt ofret til fordel for effektivitet.
-Vi gjør endringer. -Nye sikkerhetsdører hjelper ikke.
Som mor til to dansere kan jeg møte foreldre og si:
"Barnet ditt er trygt her."
Gårsdagens artikkel minner oss på at om balletten er døende, kan vi redde den
ved å investere i en visjon enhver god mor kan støtte.
Danserne er på en måte barna våre.
Vi må gjøre alt vi kan for å gi dem fremtiden de fortjener.
Vi stemmer ikke ennå.
Du haler ut tiden.
Mr. Talbot har rett. Vi har en godkjent møteplan.
Loven sier den må følges.
Vi har ingen dansere.
Jo da.
Vi skulle se på June, men Shane og jeg kan danse.
Det kan dere ikke. Jeg har ikke jobbet med dere.
Noen tok visst initiativet.
-Får vi se dansen? -Selvsagt, Hadrian.
Whitlawene trår til når et problem må fikses.
Kjære, du var fantastisk.
Jeg er glad innsatsen var fruktbar.
Whitlawene trår til når et problem må fikses.
Gratulerer, styreleder.
Hvordan kunne jeg være så dum?
Det går bra.
Det blir flere sjanser til å imponere styret.
Ikke for meg når mamma finner ut at jeg danser bakerst!
Beklager.
Shane sa vi skulle lære koreografien for ikke å henge etter.
Jeg danset for å hjelpe deg i kampen om Ripper.
Jeg trodde ikke Ramon ville gi oss hovedrollene.
Det er ikke din feil.
Det er Neveahs.
-Du tror ikke… -Nabil mener Caleb låste døren.
Men det var hun som gjorde dette mot meg.
Du hadde rett.
Jeg skulle ikke stolt på henne.
-Døren kan ha gått i vranglås. -Bette.
Jeg kjenner en fiende når jeg ser en.
Du ser bra ut, Oren.
Spillet du spiller med deg selv…
Jeg ser resultater. Bette sendte melding.
Du ser visst også resultater.
Endelig danser jeg prinsen.
Det er ingen prinser i en Costa-ballett.
Bare én djevel.
Jeg er ikke skurken her.
Vi må slutte med dette.
-Fordi jeg fikk rollen? -Fordi det er galt.
-Du sa selv at det ikke var noe. -For meg, nei.
Men jeg vet hva som foregår inni der.
Jeg er ikke dum.
Ikke?
Hva foregår der inne?
Jeg skal ta deg!
Det er tanken.
Kjipe greier.
Jeg ble forlatt på fjellet.
Kanskje du ikke var klar for det.
Hvorfor vil du jeg skal kastes ut?
Jeg ble invitert fordi Madame DuBois vet
at jeg er en stor danser.
Jeg vet ikke hva hun ser i deg.
Jeg har vært her lenge. Jeg har bevist hva jeg kan.
Men hun har bestemt at skolen trenger noe mer.
Så spør deg selv, Caleb Wick…
…før du sier at det enten blir deg eller meg…
Hvem velger hun?
Jeg er ganske sikker på…
…at det ikke blir deg.
Hei!
Er jobben gjort?
Ja, nå er du trygg.
Bra. Jeg føler meg mye bedre.
Null stress. Dørene er enkle å blokkere.
Men…
Om du vil gjøre noe i gjengjeld…
…kan du få se hva annet jeg kan. Jeg skal på scenen klokken 21.
Sanger?
Neveah, la tingene mine være. Du er ute av kontroll… Mamma?
Det er du også. Jeg tar deg med hjem.
-Dette er hjemmet mitt. -Vi hadde en avtale.
Få en hovedrolle, eller kom hjem til New York.
Beklager, men dette er over.
Om man undervurderer meg, er det på egen risiko.
De undervurderer meg også.
Som sjef for idrettsmedisin, kan jeg nekte å godkjenne dans.
Og når skjer det?
Når jeg ser deg danse sånn som i går. Du har et stressbrudd i andre mellomfotsben.
Du lyver godt, Miss Whitlaw.
Men kroppen snakker alltid sant.
Tekst: I. W. T. Aalborg