EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det är en både farlig och dålig idé.
Du kan inte valsa in på en av landets bästa balettskolor
och sätta upp en sjuk balett som ingen vill ha.
-Mona vill ha den. -Fel namn.
Hon bönade och bad som förr i tiden.
Jag tillkännagav en ny Costa-balett, men det ger dig inte full kontroll.
Vi ska inspirera konstnärer, inte krossa själar.
-Och stora konstnärer möter mörkret. -En elev dog nästan.
Så de behöver min hjälp med att möta sina rädslor.
Just nu behövs magi.
De må ha vuxit upp snabbt, men vi måste hjälpa dem hitta sin plats i världen.
Tror ni att världen är en saga, sätt upp Törnrosa igen.
-Jag kan gå härifrån. -Förlåt?
Vart ska du, Ramon? Du sa ju att Paris var över.
-Har du annat på gång? -Ingen går säker, menar jag.
Vi tar itu med det.
Vi justerade i budgeten och ska installera tidlås i sovsalarna.
-Skådebröd för föräldrarna. -Det är en början.
Det är ett skämt. De hittar en utväg, som vi gjorde.
Mona, du satte igång PR-kuppen. Nu kör vi vidare.
Jag kan se affischen: "Barn återskapar de brott som Jack..."
Uppskäraren heter den.
Läppstift på en psykopat.
Har inte du lektion?
-Han är nog fortfarande kär i mig. -Han har gått vidare.
Det är en simpel story. Pojke möter flickor.
Pojken terroriserar stan.
Pojken blir en legend.
Baletten vore en skandal. Styrelsen skulle vägra.
Ni pressar dansarnas kroppar till max.
Varför dalta med deras psyke?
Av med paltorna! Allihop!
Första positionen mot stången.
Hej, Oren. Har du en sekund?
Visst.
-Snygga dubbla tours idag. -Tack.
Det gäller att synas. Tillsammans, alltså.
Försöker du säga nåt?
-Ja. Vi dansade bra igår. -Jag vet.
Så vi borde fortsätta likadant, eller hur? Och klara uttagningarna ihop.
Du planerar tydligen att ta över världen.
Jag är inte här för att slösa med min tid.
Det fanns inga duktiga killar i din skola i LA, va?
Och?
Alla killar i vår skola kan göra det jag gjorde.
Jag vet att du har en tjej, och jag vill inte komma emellan er,
men sanningen är att du vill ha mig.
Dansmässigt, alltså.
Innan Ramon Costa gör sin första gallring observerar han gruppen.
Du är toppen.
Du kommer att gå långt.
-Men min klassteknik suger. -Du blir bättre. Men inte idag.
Ett isbad före Skiftnyckelns undersökning?
Du måste ha skadat dig rejält.
Om Costa ser oss misslyckas igen, då är vi körda.
Jag är ledsen att du ramlade.
Var inte det. Jag är oskadd.
Men vi måste snacka strategi.
-Min är enkel: kör hårt. -Det räcker inte!
I dansstudion ger jag dig allt jag har. Men här ute är du ensam.
-Jag hörde att du föll. -Ja, Bette är en fallen kvinna.
-Det var inget. Jag har återhämtat mig. -Vi tar en titt.
Okej.
-Gör det här ont? -Nej.
Det här, då?
Eller det här?
Jag känner inget.
Okej...
Du har en stötskada och begränsad rörlighet,
så nåt är nog på tok.
Kanske har du kompenserat för din svullna akillessena,
som inte heller noterats här.
-Du är helt förstörd, bruden. -Om nåt var fel skulle jag säga till.
Jag skulle aldrig riskera min hälsa för en roll.
Vad gör du?
Jag är död, färdig, besegrad.
June, uttagningarna har inte ens börjat.
Costa lär aldrig ge mig en soloroll,
och blir jag utan, tvingar mamma mig tillbaka till New York.
Du kan få honom att ändra sig.
Lätt för dig att säga. Du har redan hänfört honom.
Ja, tills han ser mig på Topher Brooks lektioner.
-Ja, vår balettmästare är tuff. -Och snabb. Det är som ett annat språk.
Det är franska. Det är ett annat språk.
Jag försöker bara komma ifatt hela tiden.
Du måste bara lära dig.
Om du förklarar vad Brooks pratar om, så hjälper jag dig slappna av.
Var fick du den där rosen ifrån?
Den var en present. Titta.
"Din tur att flyga"? Herregud, det är ju i princip ett dödshot.
Det låg en vit ros nära Cassie efter att hon flög och landade på gatan.
-Gå med det till polisen. -Glöm det.
Neveah!
Det finns saker du inte vet om det här stället.
Saker jag har sett.
Jag var här den kvällen och såg en person
i slutet av korridoren iklädd en stor luvtröja…
Med en röd dragkedja?
Hur visste du det?
-Bara en gissning. -Nu får jag spel.
Slappna av. Det här är ingen Ramon Costa-balett.
Är du säker på det?
Du ville träffa mig?
Ja. Vet du varför?
Jag vet att jag har gått lite...
Meddelande högre uppifrån.
Du ska sluta utreda fallet på skolan och återgå till vanlig tjänst.
-Inget har äventyrat... -Det här är nytt för dig.
Jag tjänstgjorde åtta år i armén.
Och man lär sig att släppa sånt man sett på brottsplatser.
Vi fann ledtrådar på taket, rektorn är undvikande och eleverna ljuger.
Personalakterna är låsta. Jag vill ge det här till mordroteln.
Det kan du inte. Ingen är död.
Gäller det här din flickvän? Om du behöver mer tid…
Jag behöver kollegor som skyddar personer och inte institutioner.
Något är fel där.
Om du inte inser det, är du en del av problemet.
Många kvinnor slösar bort sin potential.
Känslorna kommer i vägen för jobbet.
Om du vill göra karriär här, då är det här fel taktik.
Okej, fem minuters paus. Vi jobbar på solot efter pausen.
Brava!
Madame DuBois. Herregud, det där var väl inget.
City Works har tur som fick tillbaka dig.
Tack.
Men vissa saker förändras aldrig.
Pervon är alltid pervon.
Vad kan jag säga? Vår styrelseordförande är en entusiast,
och en generös sådan.
Bra, va?
Toppen.
Jag pratade med Talbot.
Trevlig kille. Han vill se ett smakprov ur Uppskäraren imorgon.
Hadrian fattar inga konstnärliga beslut.
Det är styrelsens första möte sen Cassies fall,
och de ska välja ordförande.
-Det är inte rätt tid för en uppvisning. -Men det tycker Talbot.
Du sa att de aldrig skulle gå med på det. Jag ska motbevisa det.
Ramon!
Tendu cuisse.
Sissonne, trois, pas de bourrée.
Trois, pas de bourrée, chassé en dans, pas de chat, och pas de bourrée.
Du är sen.
Du har alldeles för skoj.
Eller hur?
Och piqué, balancé.
Soutenu.
Sissonne doublée.
Sissonne doublée! Relevé. Lam anka. Dubbel lam anka.
Chaînés. Och avsluta!
Du måste tänka som en marionettdocka.
Vår balettmästare är hjärnan. Du är bara kroppen.
-Kom igen! -Okej.
Bette!
Det känns fint att du vill ägna en minut åt din kära mamma.
Tack för att du tog dig tid.
En minut är faktiskt allt jag har. Jag har en dejt.
-Är pappa fortfarande bortrest? -Bette, terapin fungerar.
Bra att veta.
Jag kandiderar till styrelseordförande.
Tredje gången gillt.
Nu då namnet Whitlaw bländar är det min tur att kamma hem priset
och respekteras av våra vänner och grannar.
Att gifta sig rikt...
Det underlättar inte.
Jag skulle också behöva kamma hem nåt.
Jag landade rätt illa.
Därför ville du träffa mig.
Jag kan halta runt på ibuprofen eller så kan du hjälpa mig lyfta.
Ett dussin Percocet hade jag tänkt mig.
Sex Vicodin.
-Mamma! -Raring, jag bryr mig om dig.
Har man sett.
-Du är tidig. Hur gick repetitionerna? -Jättebra!
-Jag visste inte att du skulle med. -Är Delia din middagsdejt?
Ställ inte till med en scen.
Jag bor i ett studentrum fem kvarter härifrån.
Ditt val, inte mitt.
Jag trodde du var upptagen. Stanna om du vill.
På tal om det, hur många röster har du?
Det ser bra ut nu när min stjärndotter har blivit solodansare.
Nån måste störta Talbot.
Jag ska befria folket.
Ramon sa att ni snart har uttagningar.
Jag ger dig gärna några råd på vägen.
Det behövs inte. Tack.
Vilken dansare som helst vore tacksam för Delia Whitlaws vägledning.
Andra dansare skulle inte få höra det jämt.
Jag har annat att tänka på.
Ja, det är väl ett heltidsjobb att slicka Costas håriga delar?
Elizabeth! Varför kan du inte vara snäll?
För att jag har ont, mamma!
Hjälp mig, så lovar jag att vara söt som socker.
Försök med de här.
Jag ska gå tillbaka.
Kommer det här att bli en vana?
Det går snabbt.
Det här är mitt sovrum.
Ingen jäkla moské.
Använd ryggen.
Jag ser att du räknar.
Jag är en sån nolla.
Nej, du har bra potential.
Från början.
Kom igen. Sex, sju och...
I balett kan man vara stark som en fotbollsspelare,
med en maratonlöpares uthållighet och en roddares hjärta.
Men man har också nåt som ingen annan har…
…och det är flexibilitet.
Man föds med den.
Det är en gudagåva att ha böjlighet i ligament och senor,
men det man har räcker aldrig till.
Så man krigar mot sig själv.
Man kämpar mot kroppens önskan att dra ihop sig.
Man böjer tills man bryts.
En dags vila så halkar man efter.
Tränar man för hårt hämnas kroppen
och spänner sig i trots.
Men man lär sig. Det gör man.
Man hittar tortyren som ger resultat
utan att förstöra maskinen som tagit en så här långt.
Nu sitter det!
Sen entrechat-quatre.
Grand allegro som i går, men gör en saut de basque
istället för en grand jeté en tournant, och mina herrar… tour en l'air.
Damerna behåller jetén på slutet.
Börja.
Räkna inte.
Och tour en l'air!
Balancé, soutenu.
Entrechat six!
Färdas. Mer.
Och tour en l'air.
Femte ska komma direkt efter assemblé. Inte när ni landar.
Tack, Brooks.
Fint att se dig inspirera nästa generation.
Jag slutlistar åtta av er. Ni ska få dansa en kort pas de deux.
Därefter fattar jag slutgiltiga beslut om vilka som får visa upp ett solo.
Jag vet att mr Brooks har utsett långtidspartners.
Jag kan givetvis bortse från dem.
Du.
Och du.
Ja!
Han petar mig och väljer June Park?
Är han blind? Hon är ju usel!
Herregud.
Hej.
Jag kan inte prata med dig nu.
Jag fattar.
-Jag skulle också vara arg på mig. -Nej, men jag borde...
Du vet hur det är.
Vi tar ut vår ilska på de vi älskar mest.
Ta den här muffinsen, okej? Jag bjuder.
Du har förtjänat den.
Och du förtjänar verkligen en huvudroll.
Det gör vi båda.
Därför vet vi också vad det verkliga problemet är. Nykomlingar.
-Neveah? -Hon utnyttjar dig.
Hon hjälpte mig igår. Det var tack vare henne jag kom med.
-Du underskattar dig själv. -Det är sanningen.
Neveah Stroyer letar efter en genväg till toppen
och när du hjälper henne förstör du bara för dig själv.
Vi har varit bästisar sen vi var 13,
och vi måste hålla ihop,
annars slutar du som Cassie.
Hur?
Du skulle bli beundrad, fruktad.
Och till slut… ensam.
Den nya baletten
ska heta Uppskäraren.
Den handlar om den legendariske seriemördaren.
Han var våldsam och grym.
Det är också historien om kvinnorna som han…
Är det nåt fel?
En av killarna spelar Jack.
En av kvinnorna spelar hans sista offer, Mary Jane Kelly.
Jag vill se passion, uttryck, mod,
och fokus.
Försök att leverera.
Bette!
Jag pratar med mina styrelsekollegor
inför mötet imorgon. Om jag bara hade tid...
Ramon Costa petade mig.
I första uttagningen.
Det var usel tajming.
Jag ville dö.
Det kan jag tro.
Efter alla lärare jag har betalat för och dörrarna jag har öppnat,
gör ditt misslyckande inte mitt jobb lättare.
Jag försöker, mamma. Jag svär.
Jag gör galna, hemska saker bara för att hålla mig kvar.
Jag känner mig inte ens som en bra människa.
-Jag vet inte om jag kan göra det rätta. -Du har bara ett jobb.
Det är att dansa bättre än nån annan. Gör det, så löser sig allt för oss båda.
Då finns det en framtid värdig vår familj. Men om du jämt misslyckas...
Jag fixar det här. Jag måste bara rensa skallen. Mamma!
Vi kan väl gå till det där lilla tehuset vi gick till förr?
Och beställa såna där små smörgåsar.
När såg du mig äta bröd senast?
Jag behöver en mamma nu.
Klart du gör.
Men i den här situationen måste jag hjälpa mig själv…
…innan jag kan hjälpa dig.
Det är ett steg rakt in i lyftet.
Upp och så ner igen. Var inte slapphänt.
Det där är inte min koreografi.
Sluta!
Ni två, visa dem.
Vad väntar vi på? Musik!
Från arabesque-släpet.
Snyggt detaljarbete. Så ska det se ut.
Ni är unga, ni är hungriga...
...ni är starka och ni är angelägna,
men ingen här är konsekvent,
och i balett är det A och O.
Man kan inte vara sjukt bra en dag och rena katastrofen nästa dag.
Imorgon får vi se om ni förstått.
Min speldoseballerina!
-Har du verkligen inte sett den? -Nej.
Jag lovar att inte bli arg, men jag behöver verkligen få tillbaka den.
Jag tog den inte!
-Du såg vad som hände idag. -Vänta. Så…
Du tror på allvar att du sög på repet idag för att du inte gnuggade din ballerina?
Det är mycket som snurrar i mitt huvud. Så jag har en ritual, ett system.
Det centrerar mig och ger mig fokus.
Och den enda som visste om det var du.
-Har du tid en sekund? -Ja.
Det var mitt fel.
Jag floppade. Jag är så ledsen.
Det var bara första repet.
Vi hinner ännu visa Costa att det han såg inte var en lyckträff.
Det var som om vi jagade gammal magi istället för att dansa i stunden.
Ja. Vi ansträngde oss för mycket.
Vi måste släppa loss eller nåt.
Glömma studion, hitta nåt vi kan använda.
Bette!
Ursäkta mig!
Herregud!
Titta var vi är!
Vi smög ut före Monique hann låsa in oss för evigt!
-Tack för ditt sms. -Om det var jag skulle jag vilja veta.
Jag tar en paus.
Jag har en till idé.
Visa Ramons koreografi för mig och Shane.
Snälla, nämn inte honom nu.
Han får inget veta.
Vi våldgästar repet, överraskar honom på parkeringen.
Ingen behöver få veta att du lärde oss.
-Jag trodde att din mamma drog i trådarna. -Hon är min lustdödare.
Snälla.
Hjälp oss hänga med i det han gör.
Vad var det?
Det där var kul, trots att psykopaten var med.
Han typ glodde på oss.
Berättade jag vad som hände igår?
När jag kom in låg han på golvet och bad till Gud vet vad.
Så når inte jag Gud i sovrummet, men alla har väl sin metod.
-Det är obehagligt. -Oschysst sagt, Caleb.
Du sa själv att han inte hör hemma här.
Ja, för att han är arrogant. Inte för att han vänder sig mot Mecka.
Strunt samma.
Inte jag!
Passa dig, fjolla.
Du låtsas bara vara hetero.
Skitstövel.
Du ska hålla käft och be om ursäkt.
I den ordningen?
-Det blir svårt. -Dra åt helvete.
Shane! Lugn.
Ger du dig på honom, ger du dig på oss alla.
Jag vill rapportera ett slagsmål. Mina vänner och jag blir påhoppade.
Herregud, vad är ni för ena?
Vi är dansare.
Och vi spöar skiten ur er!
Vilka taniga missfoster.
Rättelse, det är tvärtom.
Du är så död!
Jag är bara en tanig bög som möblerar om nyllet på dig!
Var det allt? Kom igen!
Ja, så där!
Passa er nästa gång!
Vad rädd jag blir! Det här är våra kvarter. Glöm inte det.
Hörni!
Herregud!
Var lärde du dig att slåss så där?
Vem bryr sig? Det är ditt fel att jag ens blev tvungen.
Militärfamilj.
Är det nåt problem?
Ms Stroyer, har ni tid?
Jag borde lägga mig.
Det gäller Cassie.
-Enligt skolan halkade hon. -Och det tror du på?
-Jag vet inte. Jag var inte här då. -Men du fick Cassies plats.
Du kan råka ut för samma sak, så berätta om rosen.
Jävla June! Hon jäklas med mig!
Nej, hon är orolig för dig.
Den som knuffade Cassie kan ha lämnat visitkortet i ditt sovrum.
Det verkar vara en bra anledning att prata.
Om du vill veta mer, fråga din källa.
-June sa att hon såg saker den kvällen. -Som vad då?
Som vad? Neveah!
Tack... för att du ingrep så där.
Pappa sa alltid: "Man lämnar inte en soldat i sticket."
Han låter som en bra man.
Han är en död man… numera.
-Jag är ledsen. -Det borde du vara.
Ni dödade honom.
Vilka? Fransmännen?
Du vet vad jag menar.
För att hedra min far ikväll, var jag tvungen att försvara hans fiende.
Vi må vara rivaler, Caleb.
Men jag lovar dig...
Jag är inte din fiende.
-Vi måste bo ihop. -Så fan heller.
Madame och jag är tajta.
Jag ska be henne om en ny rumskompis.
Du får spela upp den här showen för nån annan.
Vad fan gör du?
Neveah, släpp mig! För Guds skull!
Lägg av!
-Alla skulle ha gjort likadant! -Ja, alla tjallare.
Jag pratar inte med snuten!
Och det här med Bette?
Jag sa bara att vi var på klubben. Det du såg där var inte mitt fel!
-Och du stal min maskot. -Du skämtar väl?
Var gömde du den?
Du är galen. Och nu vet alla om det.
Din lilla subba.
Jag lade inte den där.
-Och jag som hjälpte dig! -Jag hjälpte dig.
Det var det sista…
Det enda min mamma nånsin gav mig.
Folk sa att det var bråk här,
men jag trodde inte att det skulle vara ni.
Madame DuBois, jag tog bara tillbaka det som var mitt!
-Du kommer att förlora mycket mer. -Madame DuBois?
Du är uppenbarligen oförmögen att hedra konstformen,
och du får ingen soloroll.
-Ni borde kanske tänka om... -Regler är regler.
De verkar vara olika för alla.
Du kan inte sticka ut förrän du passar in.
-Men vi vill ha henne. -Ursäkta mig!
Den här kom precis ut.
BALETTENS FRAMTID?
De älskade dig!
Det finns en sjuk paradox inom balett.
Fantastisk flexibilitet förväntas blomstra i en stel värld.
De brutala reglerna och den ändlösa isoleringen, hjärnspökena…
Allt förändras eftersom vi kan tänja på gränserna,
och då kan ett udda mirakel skapas.
För att förvandlas till formbar lera måste man ge allt.
Man lär sig knep för att lura sig själv.
Man bedövar sina känslor, ignorerar tankar kring vad som är möjligt
i jakten på extrem höjd, längd, hastighet.
Med tiden förvandlar man sig själv till det som önskas, det som förväntas,
med enkla metoder.
Kroppen utsätts för påfrestning, och smärtgränsen motas bort.
Smärtan får man hålla inom sig. Man måste själv hålla i den.
Mi amor, buenos días.
Mi amor, jag måste få sova.
Tänker du verkligen göra så här mot mig?
Jag ska träffa vackra kvinnor hela dagen.
Du kan inte köra ditt vanliga race här.
De är elever, och min syster är en av dem.
Slappna av. Hon får ingen stor roll.
-Uttagningen är ju inte klar än. -Det kvittar.
Hon är redan petad.
Jag är förvånad över att hon inte var bättre.
Det är hon också.
Vem är det som alltid messar?
JAG FÖRSVINNER INTE
Ingen.
-Är det lilltjejen i kåren? -Nej.
Det är ingen.
Nån påstår att jag har varit stygg, att de har bevis mot mig.
Nå, har de det?
Ramon, är det nåt jag borde...
Det är klart. Det är alltid nåt.
Jag är en konstnär.
Och liksom alla hyfsade konstnärer...
...är jag en best.
När jag är hungrig äter jag.
Nära nog omöjliga rörelser, extrema fotvalv…
Man blir flexibel för att komma närmare Gud.
Man töjer sitt innersta väsen. Sin själ.
Man visar dem vad man går för.
De lär nog inte gilla det.
Men vill man tortera sina fiender är perfektion bästa vapnet.
Du är en sån nolla.
Se på dig. Tänker du ta över världen?
Vi vinner lätt över dig!
Så ska underhållning se ut.
Cassie.
Nej, det är för farligt.
Förr var jag framtiden.
Titta inte bakåt.
Då snubblar du.
Jag hjälper dig!
Då vinner de.
Från grunden...
-Du har fem dubbel X. -Ja.
Det där är tre trippel X.
Jag kollar lite bara.
Den där artikeln gör mer skada än nytta.
Du har talang.
Men du dansar inte koreografin. Den dansar dig.
Jag kom hit för att lära mig. Det finns andra än du som kan göra det.
Ramon Costa är bara på genomresa, och med den där attityden är du det också.
Jag hör hemma här.
Jag ska säga dig en sak. De som verkligen tror på dig,
de ställer dig inte i rampljuset och gör dig till månadens modefluga.
De står i bakgrunden och hjälper dig att bygga upp en grund.
Det är så vi jobbar här.
-Från grunden? -Ja, exakt.
Jag har två år på mig att bli nästa Delia Whitlaw.
Ingen valsar in och tar en plats bara för att de vill ha en.
Inte det?
Vänta bara.
MAMMA: JAG SÅG ARTIKELN. VARFÖR VAR INTE DU MED?
Vi kan inte träffas mer.
Författaren kritiserade skolledningen.
Tydligen kan bara Neveah leda oss till det förlovade landet.
Du håller inte med?
Tja, balettens framtid
släpade runt mig som en grottmänniska igår och kallade mig lögnare.
Men du är ju det.
Ursäkta?
Du sa att du låg och sov som en lydig flicka
-kvällen då Cassie föll. -Det gjorde jag.
-Jag har pratat med fler. -Jag berättade vad jag kunde för...
För att rädda ditt eget skinn, men där gick du bet.
Jag var rädd, okej?
Visst, jag var uppe den kvällen,
och ja, jag såg en person i luvtröja i korridoren,
och den personen såg mig.
Om sanningen kommer ut
får den personen veta att det var jag som tjallade.
Okej. Personen bar en luvtröja?
Ja. Men det enda ansikte nån såg var mitt.
Jisses.
-Installerade du dörrarna? -Ni är dansare.
Ja, och den här gav dig en blåtira.
-Dags att betala tillbaka. -Försök du.
Släpp det, Shane. Gå nu.
Trevligt.
Inte när du lär känna mig.
Ni sög allihop.
Men nån måste dansa inför Archers styrelse ikväll.
Vi tar er två.
Om ni inte gör bort er kan ni nog räkna med att få rollerna.
Framtiden!
Herregud, du läste den på nätet.
Ja, du såg tuff ut!
Nu fjäskar väl subborna för dig?
Ja. Mitt sociala liv blomstrar.
Titta bara vem jag hänger med.
Häng i sjukhussäng. Det måste du dela.
Tyler, nej! Du är vidrig.
Hon är skälet till att du är där. Du är den nya stjärnan.
Säg inte så.
Det är sant. Du är bäst.
Du får nöja dig med att jag kanske bara är hyfsad.
Det är inget alternativ. Du gör det här för allas skull.
Jag måste sluta.
Följer du efter mig?
Jag kommer hit ibland när jag är ledig. Man hör en hel del här.
Sätter hon sig upp och börjar babbla?
Nej. Men de som besöker henne gör det.
-Inte jag. -Det måste vara läskigt...
Du kommer in i en värld som hon tvingades lämna.
-Låt bli. -Vad då?
Du försöker ta dig in. Glöm det.
Vad? Blir du befordrad om du sätter dit nån?
-Jag räddade hennes liv. -Eller förpassade henne till skärselden.
Grå huvtröja, röd dragkedja. Har du sett nån i en sån?
Din rumskamrat sa att hon såg nån i en sån den kvällen.
Det är en byggnad full av tonåringar.
Alla har luvtröjor.
Jag känner inte till din story. Och du känner inte till min.
Men jag tror att vi båda är kämpar.
Och i strid behöver man nån som täcker en
innan man lämnar sitt gömställe.
Det jag försöker säga, Neveah...
...är att jag skyddar dig.
DIN TUR ATT FLYGA
Förlåt.
Varför?
Vet inte. Bra fråga.
Den är vacker, va?
Utsikten.
Horisonter och allt det där.
Jag fattar inte att han valde oss.
Att han valde dig förstår jag, men mig...
-Jag fattar det inte. -Du fixar det.
Ha tillit.
Det är vår stora show.
Vi får inte bli sena.
Vi dansar bara inför alla de där människorna.
Vi har gått igenom det en miljon gånger, eller...
Åtminstone ett dussin, vilket är många fler
än inför mycket annat som jag lyckats med.
Så det här blir toppen.
Det kommer att gå smidigt och...
Hoppsan. Nyckeln.
Har du din nyckel?
Nej.
Vad fan? Öppna.
Kanske såhär...
Hallå?
Ursäkta mig.
Madame, har ni tid en sekund?
-Tyvärr inte, mr Wick. -Jag har ett stort problem.
Du är en stor pojke. Det löser du säkert.
Jag och Nabil Limyadi i samma rum? Det går inte.
-Prata med Torri. -Hon lyssnar på dig.
Caleb, jag har mina egna strider att utkämpa.
Nabil är duktig och har all rätt att vara här.
Du vet vad som hände med min far.
Vi tar det i morgon.
JAG ÄR I CHICAGO
OKÄND: STANNA DÄR
Jag hjälper en ung man med skadad menisk.
Men med tanke på…
Selena letar överallt. Jag ringde dem igen, inget svar.
Så lägligt för dig.
Jag ville kanske inte det här, men jag tänker inte bli bortgjord nu.
...för både schemat och budgeten.
Det kommer att vara avgörande för våra elevers hälsa och säkerhet.
Tack, Alan, för elevhälsorapporten.
Det är skönt att veta att våra unga dansare är i fin form.
Och nu ska Ramon Costa presentera nåt
som jag har arrangerat åt oss.
Mina damer och herrar, vi måste vänta.
Vi har en godkänd dagordning.
Men för dans behövs flexibilitet, Hadrian.
Vi går vidare till nästa punkt: en diskussion om styrelseledarskap.
Dansen är en del av mitt arbete. Vi bör se den innan omröstningen.
Vi håller med. Skolan närmar sig katastrofens rand.
Men kriser medför chansen till pånyttfödelse,
och jag anser att det här stället behöver nåt nytt.
Under Hadrian Talbots ledarskap
har säkerheten fått backa för affärsinriktad effektivitet.
-Vi genomför förändringar. -Nya dörrar är ingen lösning.
Som mamma till två dansare kan jag se en förälder i ögonen och säga:
"Ditt barn är tryggt här."
Artikeln var en påminnelse.
Om baletten är döende kan vi bara rädda den
genom att djärvt investera i en vision som en kärleksfull mamma kan stötta.
På sätt och vis är dansarna våra barn.
Vi måste göra allt vi kan för att ge dem den framtid som de så väl förtjänar.
Vi röstar inte än.
Du bromsar, Hadrian.
Mr Talbot har rätt.
Att inte följa dagordningen kan få juridiska konsekvenser.
Vi har inga dansare.
Det har ni.
Vi tänkte se June, men Shane och jag kan dansa.
Nej, inte alls. Det är inte er dans.
Någon verkar ha tagit initiativ.
Så vi ska få se dansen?
Självklart, Hadrian.
Vi Whitlaws ställer upp när det kör ihop sig.
Du var strålande, raring.
Jag är så glad att ditt jobb ikväll gav dig framgång.
Vi Whitlaws ställer upp när det kör ihop sig.
Grattis, fru ordförande.
Hur kunde jag vara så dum?
Det är okej.
Du får fler chanser att imponera på skolans ledning.
Inte när mamma får höra att jag blir bakgrundsdansare.
Jag är så ledsen.
Shane ville att vi skulle lära oss dansen, för att hänga med.
Jag dansade bara för att hjälpa dig med Uppskäraren.
Jag trodde aldrig att Ramon skulle ge oss huvudrollerna.
Nej, det är inte ditt fel.
Det är Neveahs.
Du tror väl inte...
Nabil tror att Caleb låste dörren.
Men hon är den som bär ansvaret.
Du hade rätt.
Jag borde aldrig ha litat på henne.
-Den nya dörren kanske hakade upp sig. -Bette.
Jag vet hur en fiende ser ut.
Du ser bra ut, Oren.
Det här du inbillar dig...
Jag börjar se resultat.
Bette sms:ade.
Du tycks också ha fått resultat.
Äntligen är det jag som är prinsen.
Det finns inga prinsar i en Ramon Costa-balett.
-Bara en djävul. -Det är inte jag som är boven.
Vi måste sluta med det här.
-För att jag fick en roll? -För att det är fel.
-Du sa själv att det inte betyder nåt. -Inte för mig.
Men jag vet vad som pågår i ditt huvud.
Jag är ingen idiot.
Inte det?
Berätta vad som pågår.
Fan ta dig.
Inte fan.
Synd att det gick snett.
Jag blev lämnad i sticket.
Du kanske inte har det som krävs.
Du vill se mig utslängd. Varför?
Madame DuBois ville ha mig hit för att hon vet
att jag är en duktig dansare.
I dig
vet jag inte vad hon ser.
Jag har varit här länge.
Jag har hävdat mig.
Men hon tycker att skolan
behöver nåt mer.
Så fråga dig själv, Caleb Wick...
...innan du går till henne med ett ultimatum...
...vem hon kommer att välja?
Jag är rätt säker på...
...att det inte blir du.
Hej!
Allt klart?
Ja, nu kan ni känna er trygga.
Bra. Nu känns det mycket bättre.
De här dörrarna är lätta att manipulera.
Men...
Om du vill återgälda mig...
Kom och se vad mer jag kan. Jag går på klockan nio.
Du är sångare?
Låt mina grejer vara, Neveah. Du har helt spårat ur... Mamma?
Det har du också. Nu ska vi hem.
Mamma, jag är hemma.
Vi hade ett avtal.
Utan huvudroll måste du återvända till New York.
Jag är ledsen, men det här är över.
Vet du, Skiftnyckeln, folk underskattar mig på egen risk.
De underskattar mig också.
Som idrottsläkare är det jag som avgör när ni inte får dansa.
Jaså, och när skulle nåt sånt ske?
När någon dansar som du gjorde igår.
Du har en stressfraktur, troligen i mellanfoten.
Ni är en skicklig lögnerska, ms Whitlaw.
Men våra kroppar säger sanningen.
Undertexter: Isa Leppikorpi