EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Smärta är alla dansares följeslagare,
en irriterande vän man aldrig slipper,
och som man önskar inte ringde så ofta.
Och det är när man inte dansar som smärtan känns mest.
Det som orsakar den hjälper en att glömma den.
Så man fortsätter dansa, eller lida.
God morgon.
Jag trodde att du sov.
Jag har faktiskt varit vaken hela tiden.
Så du har hört allt?
Du anar inte vilka hemligheter jag har fått höra.
Vad berättar de?
Nu är du allt nyfiken.
Mina damer…
Man ska hålla allt inom sig.
Ta din medicin.
Den är inte till mig. Den är Cassies.
Du ser? Cassie mår mycket bättre nu.
Du är den som är sjuk.
Det är du som behöver botas.
Sluta! Nej, låt bli!
Hemligheter. Så många hemligheter.
Jag bad dig hålla tyst, men du lyssnar aldrig!
Herregud.
Mår du bra?
Ja, jag slumrade visst till.
En sköterska sa att nån sov över. Jag trodde inte att det var du.
Mitt studenthem är ett minerat område nu, tack vare dig.
Mjölk, inget socker?
Där hade du också fel.
-Du vet att jag är en av de goda. -Nej, ni förstör liv.
Oavsett hur långsamt eller snabbt ni gör det.
Neveah, vi tror att nån är ute efter dig.
Som June Park?
Nej. Nabil Limyadi.
Enligt skolan i Paris slogs han, hotade folk och hade hetsigt humör.
Hans första kväll här hörde elever honom gräla med Cassie.
Du verkar vara nåns nya besatthet.
Varsågod och sitt.
Angenämt. Det var trevligt att prata med din…
June Park.
Vad fick dig att söka till Keaton Bronte Academy?
Jag vill studera affärsverksamhet,
och er framgångsrika skola kan hjälpa mig att komma vidare.
Det låter väldigt ambitiöst.
Och så vill jag bli hejaklacksledare.
Jag är grym på spagat.
Vill du se?
Jag tror dig.
Och med tanke på den stundande undergången
är Briar Ridge Prep stället för mina sista dagar på jorden.
Varför Sadler?
Söta killar.
Jag är inte så mycket för alkohol, men jag gillar Adderall.
Okej, tack.
Mina damer, pointe-lektion med ms Petrov imorgon,
och för herrarna blir det allegro med mig.
Nu ska vi ägna vår tid åt den storslagne Ramon Costa,
vars nya verk några av er ska få jobba med. Ni kan gå.
-Bråkar foten fortfarande? -Nej, det var bara en tuff lektion.
Du skadade dig i kampen om en roll i Costas balett.
Försök att inte ta livet av dig nu.
Elever!
-Du sa inte att ni skulle sluta tidigare. -Du är två minuter sen.
Elever! Får jag be om er uppmärksamhet?
Tack. Som ni vet har City Works Ballet säsongspremiär imorgon kväll,
och eftersom ni är våra blivande kompanimedlemmar,
har Madame DuBois ordnat så att ni kan få se den...
...till halva priset för balkongplatser.
Det är ändå dyrt.
De som inte har råd kan delta gratis som publikvärdar. Vad sägs?
-Så desperat är jag inte. -Inte jag heller.
Två stycken.
Ni kan gå direkt till teatern för att få instruktioner.
Sätt fart!
Det blir alltså bara du och jag.
Ja. Otippat.
-Tar du hand om det här? -Gärna.
En huvudroll i en Ramon Costa-balett kan trygga en karriär,
men bara om kroppen tål det.
Den här skolan kan inte förstöra kropparna vi fått i uppdrag att utveckla.
Gode Gud.
-Vad är det? -Enligt de här röntgenbilderna…
Inget.
Jag sa ju det!
Vi gör en MRI för säkerhets skull. Allt syns inte...
Nej. Jag har undersökts tillräckligt.
Jag sa ju att inget var fel och det här bevisar det.
-Handlar det om att mamma blev ordförande? -Bette, spara dårskapen till Giselle.
Det finns ingen skada. Titta!
Ser ni?
Inget!
Det räcker nu. Vi förstår vad du menar.
Röntgenbilderna räcker.
Men om nån av er upptäcker minsta antydan till skada,
-vill jag veta. -Det är ett misstag, Monique.
Det är sant ledarskap.
Merci.
Som publikvärdar är ni diskreta änglar
som leder publiken från omvärlden och in i dansens omfamning.
Och legenderna som har dansat här...
Kirkland, Nureyev, Baryshnikov,
för att inte nämna de danselever som utvidgat sin kunskap
genom att ställa upp som publikvärdar, precis som ni.
En del av dem har...
Konstigt att inte fler kom hit.
Du såg inte heller så sugen ut, förrän jag anmälde mig.
Att se föreställningen utan Cassie... Det är för smärtsamt.
...följer ert arbete, men inte idag.
Nej, idag följer ni mig och mina regler.
Vi börjar med klädseln.
Alla stamgäster vet att vi bär svarta byxor och vit skjorta.
Förförelsescenen.
Du förutser.
Är du okej?
Du ska ju följa mig.
Sluta jäkta, då.
Stopp.
Vad gör du nu?
Jag förutser inte?
Jag gräver djupt, men ni rör knappt ytlagret.
Ut, allihop.
Förutom du.
Stå på dig.
Oren, snälla. Jag klarar av det här.
Ni vet ordspråket "Vill man vara fin får man lida pin"?
Det är balettens motsvarighet till "Ingen smärta, ingen vinst".
Man döljer priset man betalar.
Man kan ta andan ur nån med en armrörelse,
röra folk till tårar med ett till synes omöjligt hopp.
Man är ett perfekt offerdjur och det minsta de kan göra...
...är att dyrka en.
Tack, allihopa. Dansare, vi tar 15 minuters paus.
Greg, justera plåtarna för andra momentet.
Jag har sett "Framtiden" och den är upp och ner.
När jag läst artikeln tittade jag på dina videor.
Om nån kan röra om i grytan här, så är det du.
-Det är inget jämfört med din insats. -Äsch.
Kom upp. Se hur det känns.
-Ni repeterar. -Vi har paus.
Kom igen. Känn efter.
Härligt, va?
Det är inte som i studion.
Här uppe handlar det om att bli sedd.
Delia.
Monsieur Paris!
Jag saknade dig på festen.
Jag är fortfarande mätt efter lunchen i Paris.
Alla musslor.
-Et tous le frites. -Et le champagne.
Vilken dag.
Och Cassie sjöng Edith Piaf.
Jag har tänkt gå dit.
Det skulle hon nog uppskatta.
Och jag skulle uppskatta om du och "Framtiden" här
visade mig vad ni kan.
-Vi borde gå tillbaka. -Nej, inte alls.
Det är okej. Lita på mig.
Codan från igår.
Redo, och…
Bara flyg.
Bravo!
Du spjärnade emot. Varför ville du inte att jag skulle lyfta dig?
Du skrämmer mig, Nabil.
Du tror att jag knuffade henne. Precis som de andra.
Nabil, vänta.
Låt honom gå.
Han lider.
-Han är ute efter henne. -Oren, din tjej är tuff.
Hon fixar det här, och nu är vi lediga.
-Jag behöver nya kläder till galan. -Om du menar "dansa för pengar"...
Kom igen. Vi gör det.
-Det är min högtalare. -Vi ska använda den.
Millenium Park. Bästa dansen Bean nånsin sett.
Kom hit. Ge mig den.
-Ja! -Vi ska inte göra det här.
Jo, det ska vi visst.
Dirty dance, kompis.
Mary Jane Kelly var Jacks sista offer.
Slutet på en sjuk passion.
Men hon längtade efter nåt mer.
Hon ville känna sig levande.
Hon tvingades existera i skuggorna, kämpade för att hävda sig.
Du vet hur det känns.
Att leva i skuggan av nåt större.
Visa mig. Berätta.
Det är ett helvete.
Jag är osynlig. Jag finns inte.
Du har stått i skuggan alltför länge.
Ljuset är ditt nu. Gör anspråk på det.
Och nu?
Nu gör vi om det.
Det var otroligt. De älskade oss.
-Behåll dem. -Aldrig. Du har förtjänat dem.
Det här räcker till en ny svid.
-En jäkligt snygg... -Sluta.
Vad är det?
Du är hungriterad.
Om du äter slipper du kanske stoppa upp din showdräkt.
Lägg av nu.
Ger en huvudroll dig rätten att gå runt och ge order?
Nej. Men det är rätt normalt att äta.
June, lyssnar du?
Ursäkta, Madame. Men det är första gången jag är här.
Ja, för du har inte gjort nåt fel på fem år.
Eller nåt rätt.
Sitt.
Din mor gick med på att låta dig stanna tills du hittar en lämplig skola.
Jag går på intervjuer.
Milda Moses. Förstår du inte att elitskolornas chefer
pratar med varandra?
Några har ringt mig
och frågat om du verkligen är så rubbad som du verkar.
-Det kanske jag är. -Eller så är det sabotage.
Din mor hämtar dig imorgon.
Ingen kan komma in på privatskola så fort.
Det är därför hon skickar dig till en kommunal skola i New York.
Madame?
Snälla? Jag har så mycket att erbjuda det här stället.
Du slöt också ett avtal med din mor.
Det är inte mitt fel att du inte kunde hålla din del av det.
Den där ilskan inom dig?
Den hjälper inte.
Och jag vet, för...
Jag bär också på den.
Bespara mig ditt medlidande.
Att se Delias reaktion idag räckte. Jag…
Jag orkar inte med mer nu.
Jag försöker bara hjälpa, Nabil.
Och om du inte klarar av att ta emot hjälp, måste jag undra varför.
Okej.
Vilken sorts hjälp?
Det här låg i mitt rum.
Hon verkar ha sparat på ett fint minne från Paris.
Ta det, du.
För att minnas alla fina stunder.
För henne, ja.
Men det är inte jag som håller om henne. Jag visste att hon hade en annan.
-Förlåt... -Rör mig inte!
Varför gör du så här?
-Jag visste inte… -Jag lämnade allt för henne. Allt!
Det som hände henne…
…det förtjänar hon.
"Efter noggrant övervägande väljer jag att inte lämna balettskolan.
Jag vet att jag inte kommer att bli lycklig inom något annat yrke.
Jag kommer att misslyckas om jag tvingas till något annat."
Är det ditt hot?
Om du inte får bli dansare tänker du misslyckas med allt annat?
"Jag vet att du inte håller med,
men jag har brev från flera lärare som kan intyga hur lovande jag är."
Skolan vill bara ha mer pengar.
Jag ska betala tillbaka allt.
Det är stört omöjligt.
Mamma, tvinga mig inte att åka. Snälla.
Det finns så mycket mer för dig där ute.
City Works har premiär ikväll. Jag har fixat jättefina platser.
Du kan ta farväl där.
Vi reser imorgon.
Jag älskar det. Tack.
Jag köpte det för dagens byte.
Så medan jag jobbade häcken av mig höll du på med cirkuskonster?
Allt för din skull, älskling.
Hur är det med foten?
Bara lite stel. Jag fick mest arbeta med rollen.
Och på tal om stel...
Få se på din fot.
Va? Nej. Det är för perverst, till och med för mig.
-Jag menar allvar. Visa. -Sluta!
Vad fan, Bette?
De andra tjejerna har det likadant.
Skitsnack. Det här är allvarligt.
Fortsätter du dansa på den sumpar du din karriär.
Inte om jag fixar en Costa-premiär.
Det är din kropp, Bette.
Det här kan förstöra dig.
Och jag förstör mitt rykte om folk tror att jag svag.
Du kan inte dölja det för evigt. Tänk långsiktigt.
Släpp rollen, annars berättar jag.
-Vad fan gör du? -Jag letade bara efter...
Torri! Jag har en tjuv här!
Caleb, det är Nabil jag är ute efter.
Jag behöver din hjälp.
Jag känner inte dig.
Ska jag särbehandla dig på grund av nån slags samhörighet?
-Nej! -Det kan du glömma.
Okej, men vad är det med Nabil?
Ni är rumskamrater och det märks att du misstänker honom.
Jag lyssnar.
Jag visade ett foto på Cassie och han fick spel.
Han tog det. Jag vill ha det tillbaka.
-Det kan vara bevismaterial. -Vi kollar hans hemliga skrin.
-Va? -Jag måste veta vad som finns i mitt rum.
Det här är fotot på Cassie. Jag tar tillbaka det.
Vad sparar han mer på?
Det där knäppgöken skar sönder sin tjejs bikini.
Det är den hon har på sig på bilden.
Och så sparar han den?
Jävligt sjuk souvenir.
Jag hörde nåt om en tjuv?
Nej, Torri, det var...
Jag och Neveah grälade.
Jag sa att David Hallberg dansade bättre än...
…Ivan Vasiliev, men jag håller inte med.
Jag är inte här för att hålla er borta från problem.
Men jag måste sparka ut er när läget blir problematiskt.
-Okej? -Okej.
-Dörren ska vara öppen. -Ja, frun. Självklart.
Jisses!
Det är en juridisk process som kallas "emancipation av minderårig".
Man tar ut skilsmässa från sin mamma.
Det vore nåt, det.
Tricket är att utnyttja dem, inte att be en domare låta en dumpa dem.
Din pappa är ju advokat. Du kunde kanske prata...
Ja, och sånt tar evigheter. Och du vinner aldrig.
Vinner June slipper hon sluta med baletten och släpas till New York.
Exakt.
-Hur ska du betala skolavgiften? -Jag löser det sen.
Det funkar inte så.
Kan du för en gångs skull vara lite schysst?
Du har aldrig behövt ge upp nåt du velat ha.
-Inte sant. -Inte? Hjälp mig då.
Skär han sönder bikinier?
Kanske han hade goda skäl.
Det finns inga goda skäl för att strimla en kvinnas badkläder.
Eller hur?
Låt säga att jag går med den här informationen till snuten...
Det gör du inte. Du ska sticka därifrån.
Okej, men den här snuten varnade mig för honom.
Jag vill åka iväg och hämta dig!
Nevie?
Du. Är du okej?
Du knuffade mig.
-Nej! -Håll dig undan.
Nej, jag stod bakom dig!
Vi lägger in en 54:a. Sen övergår vi i mjukare konturer.
Det låter bra. Mindre räcker långt.
Ursäkta att jag stör.
Du är perfekt. Stå här.
Ja. Bra.
Du blir nästa Whitlaw på den här scenen. Kanske den bättre.
Du var så generös mot mig igår, särskilt med tanke på premiären.
Den är redan gammal skåpmat. Bara Uppskäraren intresserar mig.
Alltså, så här är det...
Jag har tänkt igenom det och...
Jag är inte redo.
För vad?
Uppskäraren.
Jag har inte det som krävs.
Och jag tror dig inte.
En dag ska jag ge dig det du behöver, men jag är inte där än.
Du har ingen aning om vad du går miste om.
Mr Costa, hur ser det där ut?
Nedslående.
Jag får leva med det.
Neveah.
Jag är glad att du kom.
Hetsa inte upp dig nu. Jag har nåt som kan intressera dig.
Jag visade den för Nabil. Killen med Cassie är inte han.
Han ballade ur helt.
Svartsjuka är ett vanligt motiv.
Ser svartsjuka ut så här?
Se vad han gjorde.
Och på vägen hit knuffade han ut mig framför en bil.
Va? Vi måste underrätta skolan.
Så fan heller. Då är jag nästa som strimlas.
Madame skulle skicka hem mig till Inglewood.
Fixa fram sanningen och få bort honom.
Du hör av dig, va?
Jag har redan gjort mitt jobb. Nu är det din tur att göra ditt.
Kom in, June!
-Hur visste du att det var jag? -Du knackar så mesigt.
Jag har varit schysst mot dig.
Jag har försvarat dig när andra stuckit.
Jag har lyssnat på din klagovisa om att ingen begriper din begåvning.
Nu måste du hjälpa mig.
Be din pappa kolla upp det här med frigörelse.
Har du träffat din mamma, June?
Hon lär kämpa emot med näbbar och klor, och du är ingen kämpe.
Kanske för att jag hittills aldrig haft nåt att kämpa för.
Snälla?
Pappa är i stan för att se Delia.
Jag pratar med honom.
Tack. Tack så mycket!
Du borde klä dig för galan.
Jag är klädd för galan.
Nej.
Det blir en fantastisk föreställning.
Det är förstås Moniques begåvning som visas upp ikväll.
Det är trots allt ännu en solodebut från en Archer-elev.
Du är för vänlig, Katrina.
Vi har tur som har henne som vår nya styrelseordförande.
JUNE: JAG SITTER MED MINA VÄNNER
Jag visade polisen vad vi har på Nabil.
Han åker dit.
Jag menar, det är typ två mordförsök.
Nej. Mer som 50 procent av två, och det blir ju typ ett.
Han gav sig på mig. Han knuffade ut mig framför en lastbil.
-Det var nog inte meningen. -Försvarar du honom?
Jag knuffade honom.
-Va? -Jag förväntade mig inte en kedjereaktion.
-Är du galen? -Jag börjar tro att jag kanske är det.
Jag förlorade min far förra året. Det är tufft.
Du får inte använda den ursäkten med mig.
-Jag försöker bara göra rätt. -Han skulle säkert vara stolt över dig.
Det var inte meningen att du skulle ramla.
-Caleb och jag gick igenom dina grejer. -Va?
Du strimlade din flickväns bikini som en annan galning.
Jag skadade aldrig Cassie.
Jag älskar henne, men...
…jag kände att nåt var fel.
Cassie lovade att det inte fanns nån annan...
...och jag trodde henne.
När jag kom till Chicago
trodde jag att det skulle vara likadant som i Paris.
Jag hade flugit hela dagen och jag ville bara...
Jag ville vara ensam med henne, men hon ville bara festa med sina vänner.
Och i ilskan tog jag bikinin, och...
Du ballade ur, som när du såg fotot.
Fotot bevisade att Cassie ljög för mig.
Hon må vara den som ligger i en sjukhussäng...
...död på utsidan, men...
Men jag...
Jag är död inombords.
Förlåt.
Bravo!
Fantastiskt!
Är du okej?
Jag hoppas bara på lite skumpa.
Ingen alkohol tillåten.
Självklart inte, men tack för att du ser efter oss, Selena.
Det är allt jag lever för.
-Snyggt halsband. -Jag fick det av en gatumimare.
HÖSTSÄSONGSPREMIÄR: GALA
Där är du ju.
Det är en stor dag imorgon.
Mamma, du vann.
Låt mig åtminstone ha en sista kväll med mina vänner.
Kom till hotellet elva imorgon. Vi åker taxi därifrån till flygplatsen.
Voilà. Mineralvatten.
Så du får inte dricka?
Nej, inte enligt Koranen.
Och som dansare borde jag inte.
Men jag är fransman.
Det är en kamp.
Den där polisen…
Vad gör hon här?
Hon håller nog ett öga på dig.
Vill du gå?
Nej.
Jag skulle framstå som mer skyldig.
Santé.
Mr Brooks.
Smokingen sitter bra på dig.
Detsamma. Topher, ser inte Shane stilig ut?
Förlåt, Alan. Din man behöver prata med en donator.
Ni gifte er med en pizza, mr Renfrew. Alla vill ha en bit.
Trevligt att se er här.
Jag heter Isabel när jag är civilklädd.
Den där looken klär dig verkligen.
Jag föredrar... Ja, fint. Tack.
Ett foto till?
Visst, vi kan…
Ert stöd betyder allt.
Madame DuBois.
Mr Wick.
Har ni tid att prata? Jag har ett problem.
Med Nabil.
-Boendesituationen var väl avklarad? -Det är inte det.
Men det har hänt nåt annat.
-Och snart smäller det. -Sluta.
Säg inget. För gör du det, kan jag bara tillrättavisa dig.
Jag fattar. Du tar hellre i med hårdhandskarna.
Mr Renfrew?
June Park.
Självklart.
Du ska visst lämna oss.
Men det vill jag inte.
Jag tänker ansöka om frigörelse.
-Nå... -Från min mor.
Ja... det är ett djärvt drag.
Men när jag lämnar in ansökan behöver jag en tillfällig förmyndare.
De goda nyheterna är att föräldrarättigheterna hävs genast,
så mamma kan inte kontakta mig, och allra minst tvinga mig härifrån.
De dåliga nyheterna är, tja…
Inte dåliga nyheter direkt, men jag behöver den där förmyndaren.
Så jag undrar, mr Renfrew, om ni skulle kunna vara den personen?
-Förmyndare? -Bara tills processen är över.
Ni behöver inte göra nåt...
Jag känner dig knappt, June.
Men jag känner dig.
Du har behandlat mig i åratal, och du är en fin man och...
Okej...
Jag ska prata med min man.
Om jag inte lämnar in dokumenten imorgon, måste jag resa till New York.
Borta för alltid.
Du var strålande, raring.
Tack, mamma.
Ja, Delia!
Fantastiskt!
Var hon inte...
Var hon inte fantastisk? Min storasyster.
Hon är fantastisk.
Vet ni hur det stavas?
D-E-L...
-För bort henne, Oren. -...A.
Delia.
Vänta. Det ska vara ett "I" där i mitten.
Kom, gumman. Du mår inte bra.
Tvärtom, jag har aldrig mått bättre.
Förlåt.
-Vi kan gå nu. -Här.
Du är en prins och jag hatar mig själv.
Jag hatar också mig själv.
Det är därför du älskar mig.
Smärta känner igen smärta. Eller hur?
Hej.
Det här kan vara min sista kväll här.
Så om...
-Så om vi inte ses igen... -Jag hörde.
Vi hade ju precis kommit igång.
Jag vägrar säga farväl.
Bara au revoir.
Jag trodde att balett bara var sagodrottningar och satin.
Jag lär mig mycket ikväll.
-Ursäkta mig. Min vän väntar på mig. -Din vän?
Jag hörde att du nästan dödade henne.
-Vi har rett ut det misstaget. -Bra.
Det vill jag också göra.
Och eftersom jag inte längre är välkommen på skolan
kan väl vi två prata ikväll?
Vad berättade hon för dig?
-Vi tar det på stationen. -Nej.
Putain!
Snutar. Lägg dig inte i.
Vill du inte samarbeta? Då gör vi så här.
Jag pratade med June Park ikväll.
Hyfsad utåtvridning, icke-kontrollerad överrörlighet.
Hon ansöker om frigörelse och vill att vi ska bli tillfälliga förmyndare.
Och du sa att det inte kommer på fråga?
Hon behöver nån, Topher.
Om hon tvingas sluta är jag rädd att hon skadar sig själv.
-Hon kanske är bättre på nåt annat. -Du sa själv att vissa utvecklas senare.
Det här är inte en del av vårt jobb.
Jag fick inse mina egna begränsningar.
Som dansare klarade jag inte av allt, men se var jag är idag!
Men det här är vår chans att verkligen göra skillnad.
Och att jag går till studion varje dag,
att jag iakttar, justerar och inspirerar, det gör ingen skillnad?
Vi har redan en gatuhund. Jag vill inte adoptera igen.
Hur stavas "geni"?
Håll käft.
B-E-T-T-T-T.
Vilket jävla geni.
Hon har ont.
Ja. Jag vet hur det känns.
-Jag kan inte göra det här längre. -Vad? Slå till mig?
Du får inte göra så där med mig igen.
Jag?
-Vi har sex, Oren. Tillsammans. -Jag lättar bara på trycket.
-Det är du som jämt vill ha mer. -Lägg av.
Jag ser det tydligt. Det du vill ha kan jag inte ge dig.
Det är en balettskola, för Guds skull.
Nån här måste vilja kyssa dig.
Jag behöver inget sånt.
Det här räcker för mig.
Det borde det inte göra.
Jag vet vad det här är.
Din lantis till vän har fått en soloroll och dansar med din tjej,
och det tål inte du.
Tänker du flytta ut nu?
Aldrig i livet. Folk skulle undra varför.
Jaha.
Så genomtänkt.
Och om du berättar för Bette om oss...
...bryter jag fan benen på dig.
Inget av det här är godtagbart.
-Räcker det för att öppna utredningen? -Distriktsåklagaren vet nog.
Ni håller kvar min elev utan anledning.
Han attackerade en polis, lydde inte order och gjorde motstånd.
Men alla i rummet kan bekräfta vad som egentligen hände.
En polis våldgästade en privat fest, trakasserade en rädd tonåring
och grep honom utan arresteringsorder, advokat eller sannolika skäl.
Det bryter mot fjärde tillägget.
Det är en helt felaktig...
"Snut misshandlade utländsk elev." Vill du läsa det i tidningen imorgon?
Chefen för ett nyhetsnätverk sitter i skolstyrelsen,
en tidningsredaktör och borgmästarens fru.
Ni förstår nog vilka som bestämmer.
Han gjorde det här. Den tillhörde flickan som föll.
Cruz har utrett hans våldshistorik
och vet att han försökte mörda en annan elev.
Hade ni tillräckligt för att åtala honom hade ni gjort det.
-Men det har ni inte. -Vet du vad jag har?
Skoavtryck på taket och ett andra mordförsök.
Cassie Shore blev knuffad och förtjänar rättvisa,
men den här sköra galjonsfiguren försöker hålla rent hus.
Jag vågar nog skita ner mig.
Släpp honom, annars börjar jag ringa samtal.
Fan ta dig!
Vem var det som sa:
"När någon visar dig sitt sanna jag, tro dem"?
Balettfolk.
I jämförelse med dem är min white trash-familj kunglig.
Nabil lät mig bara dricka mineralvatten.
Är du kär i brottslingen?
Han är kär i Cassie.
Kan man inte älska två personer?
Du är en fin kille, Shane.
Och en dag kommer du att hitta nån som ger dig allt.
Han har bara inte dykt upp än.
Jag behöver den här låten nu.
Känns det bättre?
Ja.
Fast jag måste lämna igen kläderna jag kastade.
Inom balett hör smärta till yrket.
Sitter den inte i låret eller foten, så sitter den i hjärtat.
Men som dansare gärna säger:
Om man kan uthärda smärtan, så finns det ingen smärta.
Då har man lyckats tygla den.
Och de dagar man inte gör det, när det är smärtan som vinner…
…då haltar man iväg tomhänt.
Tråkigt med det där igår.
-De hade ingen rätt att behandla dig så. -Låtsas inte att du bryr dig.
När jag klår dig gör jag det öppet och ärligt.
Dessutom lär du bli utsparkad.
Au contraire. Polisen ställde en massa frågor men hittade inget.
Vad sa du till snuten?
Om jag sa nåt om din knuff? Nej.
Liksom Oren föredrar jag att vinna en face.
Och igår fick jag en mäktig bundsförvant.
Madame DuBois slogs som en drake för att få ut mig.
Hon skyddar skolans rykte.
Du säger att ni två är… Vad heter det?
Tajta.
Kanske hon och jag är...
...tajtare.
Hon har stora planer för mig.
Och ändå hungrar hon efter mer.
Hörni!
Så... du är mänsklig trots allt.
Den här mannen...
Det här landet...
...är så trasigt.
Tack för hjälpen.
Han har kanske rätt.
Kanske är vi trasiga.
Fan.
Behåll den.
Jag ska ända klippa av allt.
Allt på grund av den där jäkla dörren och den som låste den.
Ja.
Osis.
Du står i skuld till mig för din roll, men nu är det ändå oväsentligt.
Lycka till här.
Jag får med pappa, eller åtminstone hans brevhuvud.
Du pratar med Skiftnyckeln. Han gillar dig.
Varför gör du det här?
För att jag kan.
Är ditt bagage i bilen?
Det här är allt hon packade.
Dokument som initierar Junes frigörelse.
-Är det här deras verk? -Nej.
Ingen domare skulle bevilja det här. Du behöver en advokat.
Min fars firma representerar June.
-Och en tillfällig vårdnadshavare? -Vi har en.
-Vi tar det här på flyget. -Jag reser inte.
Antingen löser vi det här som vuxna,
eller så blir det ett stort rättsspektakel inför alla de som är viktiga för dig.
Du vet inte vad du gör.
-Hände det där faktiskt? -Ja.
Baletten är darwinistisk.
Varje lektion, repetition eller uppvisning är ett överlevnadsprov.
Jag visste att du inte skulle göra mig besviken.
Alla kan reglerna. De svaga klarar sig inte,
och de som föds starka har knappt en chans.
Själv befinner man sig mitt emellan,
där överlevnad innebär att finna en styrka man inte visste att man hade.
Jag vill underhålla hennes muskelvävnad. Så...
...när hon vaknar blir det lättare för henne att dansa igen.
Är det galet?
Jag gjorde likadant med min bror när han skadades.
Hjälpte det?
Jag är ledsen för igår kväll.
Det är inte ditt fel.
Jag fattar.
Jag pratar konstigt.
Jag ler knappt.
Jag verkar inte normal...
...förrän jag dansar.
Då uttrycker jag det som...
...jag inte kan säga.
Undertexter: Isa Leppikorpi